SPETSBERGENS GEOGNOSI. 



41 



i området för Isfjordens sandstensbildning har anledning att söka stenkol anstående, om 

 de också i de flesta fall af naturliga skäl måste kunna undgå uppmärksamheten. 



På östra stranden nära mynningen voro skikterna sträckvis resta mer och mindre 

 på kant, utan fråga i följd af lokalt verkande orsaker. I den hårda sandstenen härstädes 

 träffades egendomligt fingreniga växtaftryck samt högst besynnerligt regelbundna, mer och 

 mindre Ägg- eller klotformiga bildningar, till en del öfvergångna till ett eget kristalliniskt, 

 mörkbrunt mineral, möjligen ett slags frukter (?). På ett annat ställe träffades de från 

 Green Harbour bekanta, stora, kulformiga konkretionerna inneslutna i samma skäligt 

 splittriga skiffer. 



Längre söderut på östra stranden af Advent Bay, ungefär på midten af dess längd, 

 framträder en lodrätt afskuren strandbildning af omkring 10—20 fots höjd, på afstånd full- 

 komligt liknande de vanliga, tvärbranta strandklipporna. Vid närmare efterseende befinnes 

 den utgöras af en mägtig bädd af lösa aflagringar, i en itererad lagervexling följande den 

 ena efter den andra. Ren sand af olika färg; sand späckad med större och mindre rull- 

 stenar (b); oblandade, små rundslipade stenar af svart eller gulgrå färg (c); blå och svart 

 lera (a), och slutligen i närheten af den sistnämnda strimmor af till en del förkolade växter (d) 

 omvexla gång på gång med hvarandra. Stupningen af lagren är öfverhufvud taget 45° åt 

 söder med strykning i öster och vester, men närmar sig söderut alltmera horisontallinien, 

 liksom den blir allt brantare längre norrut. Mägtigheten af hela aflagringen måste, att 

 döma dels af stupningen, dels af den närvarande utsträckningen på längden, uppskattas 

 till omkring 1500 till 2000 fot. 



Sällan gå de särskilda aflagringarna till öfver en aln i mägtighet. Nästan endast 

 med sanden kan detta inträffa. Den vanliga bredden är ett qvarter eller clerunder. De 

 uteslutande stenbäddarne gå sällan öfver ett tum, liksom fallet också vanligen är med de 

 ensamt växtförande aflagringarne. Gränsen mellan de olika skikterna är alltid fullkom- 

 ligt skarp och nästan utan spår af öfvergång. 



Lösa jordlager vid ösira stranden af Advent Bay. Den vidfogade profileli 



öfver en kort sträcka af 

 ifrågavarande strandbild- 

 ning, som, på stället nog- 

 grannt aftecknades, torde 



bättre än all beskrifnino- 



o 



göra de angifna förhållan- 

 dena tydliga och åskad- 



a d 



d a 



liga. 



Isynnerhet i leran träffades talrika, till större delen vittrade och sönderbrutna exemplar 

 af Mytilus edulis, ej sällan likväl med båda skalen ännu förenade. Förgäfves eftersöktes 

 andra snäcklemningar än denna. Ett omkring fyra tum långt ben af en fogel (som det 

 tycktes en tibia) fanns på ett ställe, djupt inbäddadt i leran, men beklagligtvis gick det 

 sedermera förloradt. 



Växterna syntes så godt som uteslutande utgöras af Alger, företrädesvis fingreniga, 

 men äfven mera bredbladiga fragmenter. Vanligen filtlikt sammanpackade och mer eller 



K. Vet. Akad. Hamll. B. 4. N:o 6. 



