46 C. W. BLOMSTRAND, SPETSBERGENS GEOGNOSI. 



Liebde Bay etc. utbredda aflagringarne af företrädesvis röda sandstenar, längre vesterut, 

 t. ex. vid Kors Bay, vexlande med kalk och hårda kiselskiffrar. De torde vara att hän- 

 föra till den permiska formationen eller till stenkolsbildningens äldsta länkar. 



Fullt karakteristisk och tydligt utvecklad framträder denna bildning i omgifningarne 

 af Kings Bay, för att söderut fortsättas i en sannolikt oafbruten sträckning ända till Isfjor- 

 den och Bellsund, och troligen ännu längre mot sydspetsen. Huruvida dessa petrefaktfö- 

 rande lager tillhöra stenkol eller perm, hvarom olika meningar yttrats, eller möjligen 

 båda jemte hvarandra, må å min sida lemnas helt och hållet oafgjordt. Gissningsvis 

 kunde antagas, att den Euomphalus förande kalken, t. ex. i fjellen vid Kings Bay i när- 

 heten af Qvad Hook, tillhörde en äldre afdelning af den stora stenkolsformationen, än de 

 företrädesvis Productus-rika aflagringarna. 



På enskilta punkter i området för sandstenen, i Isfjorden, träffas petrefakter, af 

 Cephalopoder och Bivalver, som af kännare ansetts ovilkorligen påminna om Trias- eller 

 Juraformationen och således angifva dess förekommande på Spetsbergen. 



De mägtiga bäddarne, sannolikt uppgående till 2000 a 2500 fot i genomsnitt, af 

 uteslutande hårda sandstenar och lerskiffrar, äro af särskilt intresse för den ymniga före- 

 komsten af stenkol, om också fiötser af någon större inägtighet ingenstädes synas före- 

 komma. De visa sig särdeles i trakterna mellan Isfjorden och Bellsund i en högst be- 

 tydlig horisontal utbredning. I Kings Bay intaga samma lager ett inskränkt område i 

 låglandet, hvarigenom de södra fjellen åtskiljas ifrån hafvet. Antagas de regelbundet 

 uppresta mer eller mindre på kant (som redan är nätnndt, tilltror jag mig ej med be- 

 stämdhet afgöra detta), skulle deras mägtighet föga underskrida den förut särskilt för Is- 

 fjorden uppgifna. Svårigheter tyckas möta vid tolkningen af dessa lagerbildningar. Den 

 stenkolsflötserna omedelbart åtföljande sandstenen förer ymniga aftryck af blad och stän- 

 gellika delar, som med sin på längden strierade teckning och sina någon gång urskiljbara 

 ledlika upphöjningar på stjelkdelarne, synas erinra om gramineer. På ett par ställen, vid 

 Kingsfjorden och öster om Advent Bay, träffades i samma skikter, omedelbart intill sten- 

 kolen, blad af löfträd, som efter bestämning af Dr Angelin tillhöra Platanus aceroides, 

 bekant från tertiär-aflagringar på Grönland med flera arctiska länder. Stenkolen skulle 

 således tillhöra tertiärformationen. 



Under omständigheter så föga gynnsamma som de, hvilka åtfölja geologiska forsk- 

 ningar under de högsta breddgraderna, måste man skatta sig lycklig att ur petrefaktförande 

 lager kunna erhålla några få, under korta stunder samlade försteningar. Jag vågar likväl 

 hoppas, att ett noggrannt studium af de materialier jag i detta afseende lyckades hemföra, 

 skall kunna med någorlunda säkerhet leda till bestämmandet af äfven dessa sedimentära 

 lagers rätta ålder. Med en sådan pala3ontologisk utredning, omfattande äfven de rika 

 samlingar ur (äldre "permiska") bildningar, som expeditionen hemförde, vid sidan af de 

 framställningar min kamrat Professor Nordenskiöld och jag nu lemnat af de trakter vi 

 besökt, skall det blifva möjligt att gifva det första pålitliga utkastet öfver denna del af 

 det nordpolära områdets geologi. 



