NORDÖSTRA SPETSBERGEN OCH HINLOPEN STRAIT. 5 



Lilla Taffel-ön, enligt vinkelmätningar 770 Svenska fot. 



Taffel-ön, enligt vinkelmätningar 880 



Högsta toppen å Parrys ö, enligt vinkelmätningar 1,860 



» » 



» » 



» » » Mårtens' ö, enligt vinkelmätningar 1,440 » » 



Norra udden af Phipps' ö, enligt vinkelmätningar 1,880 



Sydöstra udden af Mårtens' ö, enligt vinkelmätningar 940 



» « 



Kartan omfattar, såsom en blick på densamma utvisar, förnämligast kuststräckorna 

 å norra och nordvestra delen af Nordostlandet och större delen af Hinlopen Strait. 



Hinlopen Strait bildar ett från N.V. till S.O., emellan det egentliga Spetsbergen och 

 Nordostlandet gående bredt sund, hvilket sammanbinder h af ven å Spetsbergens norra och 

 östra kuster med hvarandra. Häftiga strömmar och stormar, hvilka bero på sundets 

 egenskap af att vara en sammanbindnings-kanal emellan östra och norra ishafven, råda 

 derstädes nästan ständigt och göra seglingen farligare i "Strädet" än i någon annan del af 

 Spetsbergshafven. Det besökes derföre äfven sällan af norska hvalrossj ägare, och sällan 

 eller aldrig är det så isfritt, att man obehindradt kan segla igenom detsamma. Åtmin- 

 stone har ännu ingen Norsk hvalrossjägare lyckats i detta företag, hvilket tyckes utgöra 

 ett hittills oupphunnet mål för deras äregirighet. Mången af dem berömmer sig visserligen 

 af att hafva seglat rundtomkring Spetsbergen, men vid närmare efterfrågan finner man 

 snart, att dermed endast menas, det de vid olika tider framträngt till samma ställe i Strai- 

 tet, den ena gången ifrån norr, den andra gången ifrån söder. Det år, då vi besökte detta 

 sund, var dess södra del, ända inemot Syd-Waygats-öarne, ännu den 14 Juli betäckt med 

 fast is, och då denna is sednare på sommarn af storm och ström skingrades, intogs dess 

 ställe af drifis, som ostliga vindar hopat i Straitets södra del. Förgäfves försökte derföre 

 en af de djerfvaste Spetsbergsfararne, en gammal skeppare ifrån Hammarfest, att de första 

 dagarne af September 1861, då man icke mera från norra kusten ens emot norden kunde 

 se någon is, segla igenom detta farliga och nyckfulla sund. I dess södra del stötte han 

 på ogenomtränglig drifis och nödgades återvända. 



Den arktiska naturen uppträder ingenstädes å de af oss besökta trakter af Spets- 

 bergen så praktfull och storartad, som i den söder om Wahlenbergs bugt och Lommebay 

 belägna delen af Hinlopen Strait. Sundet, som här blifver temligen bredt, omgifves på 

 ömse sidor af höga, ända intill hafsstranden gående fjell, hvilka antingen bestå af hype- 

 rit, och då ofta stupa alldeles lodrätt ned i hafvet, eller af horisontela, äfvenledes emot 

 hafvet tvärt afskurna kalklager, öfverst betäckta med ett mäktigt, svart hyperit-schikt. 

 Detta intill hafsstranden gående, nedtill gråhvita, upptill svarta fjellband afbrytes endast 

 af stora, i dälderna och bergsklyftorna framträngande jöklar, från h vilkas emot hafvet 

 lodrätt stupande rand ofantliga isstycken ständigt nedfalla med ett starkt dån och buller. 

 Några af dessa berg torde förtjena att särskildt omnämnas. 



Då man seglar in i södra hälften af Straitet, ådraga sig genast tvenne berg den 

 resandes uppmärksamhet, nemligen Lovens berg på vcstra, och Angelins berg midtemot pä 

 östra stranden. Hvardera af dessa berg är anmärkningsvärdt för sin rikedom på förste- 

 ningar, samt består, liksom en mängd andra berg vid Straitet, bland annat äfven hela kust- 

 sträckan emellan Angelins berg och Wahlenbergs bugt, af gråa, ofta starkt kiselhaltiga 

 kalk- och sandstenslager, hvilka öfverst äro betäckta med ett högt, svart, äfvenledes hori- 



