NORDÖSTRA SPETSBERGEN OCH HINLOPEN STRAIT. 7 



eller isbeklädd bergvägg, hvilken tyckes utgöra gränsen för dun höga isplatå, som upp- 

 tager hela det inre af Nordostlandet. 



Trenne fjordar tränga från den af oss besökta delen af Straitet djupt in i New Fries- 

 land och Nordostland. 



Den nordligaste af dessa, Murchisons bugt, ligger på östra sidan om Straitet, emel- 

 lan den s. k. Nordost-ön och stora Sten-ön. Genom ett lågt näs skiljes denna fjord från 

 Lady Franklins fjord, och stora Sten-ön är derföre ej, såsom äldre kartor angifva, en ö, 

 utan endast en halfö. Fjordens norra, i trenne uddar utskjutande strand upptages af tera- 

 meligen höga och branta berg, enligt Malmgrens iakttagelser märkliga såsom de enda 

 med säkerhet kända kläckningsställen för Spetsbergens vackra snöhvita måsart, Larus 

 eburneus eller ismasen. Likaså upptages fjordens östra strand af höga berg. Södra 

 stranden deremot, och de många holmärne i bugten, bestå af låga, alldeles söndergrusade 

 kalkklippor, af samma formation och samma bedröfliga utseende som klipporna å Nordost- 

 ön. På en emellan Hval-ön och Depöt-ön belägen holme i denna bugt finnes en gammal 

 ryss-stuga, på en annan ett vackert utsiradt rysskors, på en tredje lemningar af ett hval- 

 skelett, samt slutligen på den ön, vid hvilken skonaren under vår härvaro låg för ankar, 

 Depöt-ön, en af oss upprest mindre stenvård. Ännu i medlet af Juli låg fast is ända 

 från Hval-ön till bottnen af bugten. Om några dagar blef denna is dock så svag och full 

 af hål, att man ej utan fara kunde gå öfver densamma, och då skonaren något sednare 

 på sommarn besökte bugten, var denna fullkomligt isfri. 



Mera sydligt, ungefär ifrån midten af Straitet, tränger Wahlenbergs bugt djupt in 

 i Nordostlandet. Denna bugt begränsas på södra sidan af ganska höga, emot hafvet brant 

 stupande berg, af samma formation och utseende som Lovens och Angelins berg. Norra 

 stranden deremot upptages af ofantliga, icke såsom vanligt emot hafvet tvärt afskurna, 

 utan i koniska spetsar eller taggar söndersplittrade jöklar. I bugtens nordvestra hörn lig- 

 ger en temligen stor ö, Hyperit-ön, och en annan ö, af ungefär samma storlek, anträffas 

 i midten af bugtens mynning. Den förra af dessa öar, Hyperit-ön, upptages, såsom dess 

 namn antyder, helt och hållet af hyperit-klippor, hvilka emot öns vestra strand stupa 

 lodrätt ned emot hafvet, och skilja de alldeles olikartade kalkbildningarne på bugtens 

 norra och södra strand. Den sednare ön är låg och oansenlig, samt möjligen äfven orik- 

 tigt utlagd å kartan, emedan jag ej varit i tillfälle att genom några fullt tillförlitliga vin- 

 kelmätningar fastställa dess läge. Hela bugten var ännu den 12 Juli betäckt med fast is, 

 men isfri då skonaren något sednare på sommaren besökte densamma. 



Midtemot, på andra sidan af Straitet tränger sig Lommebay djupt in i den under 

 namn af New Friesland kända delen af Spetsbergen. Landets kanske ståtligaste jökel, 

 "Veteranen", anträffades af Chydenius i bottnen af den långa, smala bugt, som i söder fort- 

 sätter den egentliga fjorden. A fjordens nordvestra strand möter man likaledes en ståt- 

 lig, långt på andra sidan om Iskap fortsatt jökel, å södra stranden åter ett vidsträckt, med 

 jökel-elfvar och laguner uppfyldt lågland. För öfrigt är denna vackra fjord begränsad af 

 höga fjell, hvilka på östra stranden med terassformiga afsatser sänka sig ned emot hafvet, 

 på vestra stranden deremot stupa ganska tvärbrant. En enda låg ö, å hvars södra strand 

 enligt Chydenius en kolossal jättegryta blifvit af vatten eller is svarfvad ur klippan, 

 möter i midten af fjorden. Parry har benämnt den Fosters ö. Hela det inre af fjor- 

 den, ända till denna ö, låg vid Torells och mitt första besök härstädes den 20 Juli 



