NORDÖSTRA SPETSBERGEN OCH HINLOPEN STRAIT. 11 



förde den lösa isen med sig, samt derigenom öppnade en smal, mer eller mindre isfri 

 ränna emellan den fasta isen och drifisfältet, kunde ro en båt ifrån södra stranden till 

 den norra. Då vi, vid återfärden från den andra båt-turen, ånyo den 18 Augusti besökte 

 denna bugt, var den fullkomligt isfri. 



Utanför Cap Hansteen ligger en vidsträckt ö, som, på ett par smärre kullar när, en- 

 dast höjer sig några få fot öfver hafvet, och till följe deraf erhållit det ganska passande 

 namnet Lagön. Denna ö har i många hänseenden tycke med vestra delen af Stora Stenön. 

 Stränderna bestå antingen af låga klipphällar eller af från hafvet uppkastade sandvallar, 

 i hvilka drifvedsstammar, bitar af hvalskeletter, skeppsvrak m. m. ligga inbäddade. Öns 

 inre utgör ett jemväl med laguner uppfyldt lågland, från hvilket endast på ett enda ställe 

 ett mindre qvartsberg höjer sig. Marken är här dels bildad af alldeles jemna bergshällar, 

 bland hvilka särskildt förtjena omnämnas de i sexsidiga figurer söndersprungna hyperit- 

 hällar, af hvilka öns norra hälft till stor del består, dels utaf qvartsit och skifferflisor. På 

 fuktigare ställen , längs med lagunernas stränder eller längs med de rännilar, genom hvilka 

 lagunvattnet silar sig ned till hafvet, äro dessa stenflisor betäckta med en sparsam moss- 

 vegetation, från hvilken här och der någon enstaka fanerogam skjuter fram i dagen. Re- 

 dan vid vårt första besök härstädes den 21 Juli, medan fast is ännu sammanband Lagön 

 med fasta landet, var denna stora ö nästan alldeles snöfri. Några holmar, smärre klippor 

 och skär, bland hvilka särskildt må omnämnas tvenne grupper af holmar emellan Lagön 

 och Cap Hansteen, samt en ej så alldeles obetydlig ö, belägen framför mynningen af Lady 

 Franklins bugt, omgifva Lagöns kuster. 



Genom det förut beskrifna låga, emellan Bränvinsbay och Norra Issjön liggande 

 näset skiljes det egentliga Nordostlandet från en ifrån detta land åt nordvest utskjutande 

 stor halfö, för hvars nordligaste spets vi hafva bibehållit det å en del äldre kartor an- 

 vända namnet Nord-cap. Nästan hela halfön upptages af en väldig, omkring 1000 fot 

 hög gneismassa, hvilken endast å några få ställen blifvit af fjell-elfvar sönderskuren i 

 isolerade, eller endast med ena sidan vid hufvudmassan sammanhängande bergstoppar. 

 Ifrån denna, redan vid värt första besök härstädes alldeles snöfria bergsplatå reser sig 

 söder om Birdbay en snötäckt topp, Snötoppen, till en höjd af nära två tusen fot öfver 

 hafvet. På halföns vestra strand stupa bergen antingen alldeles tvärbrant, eller äro deras 

 sidor betäckta af ett omätligt stenras, uppför hvilket man endast med svårighet kan klättra ; 

 å östra stranden deremot äro bergens sidor mera afrundade. Bland de å denna sida be- 

 lägna bergstoppar förtjenar Grytberget att omnämnas såsom märkligt för de kittelformiga 

 urgröpningar, som anträffas å stenarna och klipporna på toppen af berget. Vid foten af 

 detta berg stryker en mindre återgående jökel fram, den enda å hela halfön. Sjelfva 

 halfön är delad i trenne delar, af tvenne i densamma från vester till öster djupt inskju- 

 tande fjordar, Bird- och Beverly-bay, hvilka nästan från alla sidor begränsas af 1000 fot 

 höga, branta gneis väggar. 



Tager man från spetsen af Snötoppen eller Grytberget en öfversigt öfver Nordost- 

 landet, så finner man, att dess inre upptages af en hög oöfverskådlig inlandsis, från hvil- 

 ken här och der några få, ej synnerligen höga, svarta bergstoppar framskjuta. Denna 

 inlandsis sträcker sig dock älven å norra kusten endast å några få ställen ända ned 

 till hafvet. Kuststräckan upptages merändels af nakna, isfria bergmassor, hvilka genom 

 flere små uddar eller halföar skjuta långt fram emot norden. Den bland dessa uddar, 



