NORDÖSTRA SPETSBERGEN OCH HINLOPEN STRAIT. 19 



af hvita kristalliniska kalkådror. Hecla hook är förmodligen, såsom å fig. 1 antydes, 

 bildad genom sammantryckning och upprepad veckning af dessa lager, bergskammarne 

 å Nordostlandets nordligaste uddar, derigenom att de lösa kalk- och skifferlagren å de 

 flesta ställen blifvit genom atmosferiliernas och jöklarnes inverkan förstörda och bort- 

 förda, samt endast der bibehållna, hvarest qvartsiten blifvit höjd tillräckligt uppidao-en, 

 för att medelst sin fasta och mindre lätt söndergrusade massa kunna skydda de vid dess 

 sidor liggande mindre hårda bildningarna. 



IV. Ryssö-kaiken. Uppå ofvannämnda gråa, hvitådriga kalk ligger en högst egen- 

 domlig och öfverallt der den uppträder lätt igenkänlig kalkbildning, Ryssö-kalken, hvil- 

 ken redan förut flera gånger blifvit omnämnd. Formationen består nästan uteslutande af 

 en oren, gul, alldeles fossilfri och föga tydligt eller nästan alls icke schiktad kalk, af en 

 så egendomlig, korallartad struktur, att man vid första påseendet skulle anse den i alla 

 riktningar vara genomkorsad af korallstammar, något som dock icke torde vara fallet. 

 Kalken sönderfaller lätt, och gifver upphof till de mest ofruktbara landsträckor, som jag 

 varit i tillfälle att se å Spetsbergen, och denna förut sannolikt ganska vidt utbredda, 

 men numera för Hinlopens påträngande böljor allt mera och mera vikande formation bildar 

 derföre inga branta och skarpkantiga berg. Vestra delen af Stora Stenön, öarne i Mur- 

 chisons bugt, den gamla Nordost-ön, å hvilken Ryssö-kalken bildar en ganska hög, emot 

 sidorna alldeles afrundad bergskam, samt slutligen Drifveds-stranden, upptagas likväl fort- 

 farande af denna bildning. Sjelfva kalken kan man, såsom redan nämndes, knappast säga 

 vara schiktad, och det skulle derföre möta ganska stor svårighet att bestämma dess la- 

 gringsförhållanden, om icke den enformiga kalkbildningen då och då skulle af bry tas af 

 föga mäktiga lager af andra bergarter, hvilkas i dagen framskjutande hårda och fasta 

 kammar torde gifvit det mot det påträngande hafvet nödiga skyddet åt mera än en af 

 de så kallade Ryssöarna i Murchisons bugt. Stenarten i dessa hårdare schikter är af 

 trenne olika slag, nemligen: l:o En tät, alldeles homogen, svart eller mörkgrön flinta, i 

 hvilken ej heller några spår till försteningar kunnat anträffas, men som till yttre utse- 

 endet har stort tycke med åtskilliga, dels fossilfria. dels fossilförande lager å ön utanför 

 mynningen af Nordfjorden i Bellsund. 2:o En blandning af flinta och kalk. Flintan bil- 

 dar här en väfnad af ofta mångfaldigt veckade och böjda, runda, £ — \ tum tjocka cylin- 

 drar, hvilkas mellanrum är uppfyldt med grå kalk, och uti hvilka små, med qvarts-kristal- 

 ler betäckta drushål ofta träffas. Dessa cylindrar hafva en så förvånande likhet med 

 korallstammar, att endast den fullkomliga frånvaron af all organisk struktur lägger hinder 

 i vägen för antagandet, att dessa lager skulle utgöra lemningar af gamla korall-kolonier. 

 3:o En hvit eller hvitgul qvartsjt, lik qvartsiten från Hecla hook. Alla dessa schikter stå 

 vid Ryssöarne nästan upprätta, och stryka från norr till söder; vid Drifveds-stranden åter 

 stryka de, liksom underliggande Hecla-hook-lager, från nord-nordvest till syd-sydost och 

 falla ungefär 60° åt öster. 



V. Cap Fanshaics formation. På östra stranden af Lommebay är Ryssökalken öfver- 

 lagrad af Cap Fanshaws formation, bestående (vid öfra delen af udden) utaf: 1) Röd och 

 hvit sandsten med otydliga spår till fucusartade växtaftryck. 2) En grå kalk med tal- 

 rika, ehuru föga väl bibehållna försteningar (små arter af Terebratula, Productus, Encrinit- 

 stjelkar och Cyatophyllum-stammar), i vissa hänseenden liknande, men ingalunda identiska 

 med pretrefakterna från Lovens och Angelins berg. 3) Kalk med kiselboller och talrika, 



