20 



Carapax mycket starkt hvälfd, utan orbital-, men med anten- 

 nal- och en liten f rönt olat eralt agg. Rostrum kort, af ögonens längd, 

 rakt, mer eller mindre nedåtriktadt, i ändan skarpspetsadt, of van 

 med (2) 3—4 tänder, undertill utan sådana. De yttre maxillarföt- 

 terna nå utöfver scaphoceriterna och ha både exopodit och mastigo- 

 branchie; den senare förekommer likaledes å de 3 främre pereio- 

 podparen. Telson har 4 par sidotornar och 3 par ändtornar. 



Längd å carapax: 6,7 mm. 



Färg: Likasom hos föregående art mycket varierande. Den 

 är vanligen till större eller mindre utsträckning klart röd; under- 

 stundom är hela djuret genomskinligt med röda pigment celler öfver 

 hela kroppen och en hvit rygglinie från rostrum till telson, under- 

 stundom däremot blekt röd med antenner och pereiopoder ringlade 

 med rödt samt med band af samma färg å telson och pleopodernas 

 laminor (enligt S. I. Smith: Träns. Conn. Acad. Arts & Sci., V, 

 1879, p. 79). 



Förekomst: Boh., sällsynt, på 20 — 120 m:s djup och vanligen 

 sand- eller skalbotten. — Väderöarne (A. W. Malm, Goés); Gullniaren: 

 Flatholmen (Stuxberg), Löken (A. W. Malm), Vattenholmen och 

 Smedjan (Aurivillius). 



Utbredning: Norge — Murmankustens västliga del, Danmark 

 (Stora Balt), England, Island, nordöstra kusten af N. Amerika till 

 St. Lawrence-golfen i söder. 



H. polaris Sabine. 



(Tafl. II, Fig. 1, Tafl. III, Fig. 3) 

 1821. Alpheus polaris SABINE (Parry's Voy., Appendix, X, Zool., p. 60, tafl. 2, fig. 



5—8). 

 1835. Hippolyte borealis OWEN (Ross's 2nd Voy., Appendix, Zool., p. 84, tafl. B 



fig. 3). 

 1835. Hippolyte polaris OWEN (1. c. p. .85). 



1866. Hippolyte cultellata NORMAN (Rep. Brit. Assoc. Advanc. Sci., p. 200). 

 1899. Spirontocaris polaris SCOTT (Journ. Linn. Soc, London, Zool., XXVII, p. 63). 



Kroppen tjock och undersätsig. Carapax tämligen starkt 

 hvälfd, i sin främre hälft tydligt kölad; 1 supraorbital- och anten- 

 nalt agg, samt vanligen äfven frontolat er altagg förekommer. Rost- 

 rum sabelformadt, kortare än scaphoceriterna, men längre än de 

 inre antennernas pedunkel, ofvan med 4 — 7 (8) tänder, af hvilka 

 de 2 — 3 första stå på carapax och den sista tämligen långt aflägsnad 

 från den skarpa spetsen; den utvidgade underkanten har framtill 

 1 — 3 (5) tänder. De yttre maxillarfötterna räcka utanför scapho- 



