22 



LovÉN: 1 ex. H. borealis enligt Goés;) Väderöarne (Goés); Gullma- 

 ren: Skar (A. W. MaLiM, förf.), Storeskär (Stuxberg). 



Utbredning: circumpolär. — Norge — Finnmarken, Spetsbergen 

 — Grönland, nordöstra kusten af N. Amerika, Grinnell-Land, Polar- 

 hafvet n. om Beringssund. 



H. turgida Kröyer. 



(Tafl. II, Fig. 13) 



1840 — 41. Hippolyte turgida KRÖYER, (Nat. hist. Tidskr., III, p. 575). — (^). 



1840 — 41. Hippolyte Phippsii KRÖYER (1. c). — (J* + § juv.). 



1851. Hippolyte ochotensis BRANDT (Middendorfs Sib. Reise, Krebse, p. 120, tafl. 



5, fig. 17). — ($). 

 1871. Hippolyte vibrans ST1MPS0N (Ann. Lyc. Nat. Hist. New York, X, p. 125). — ( <£). 



Kroppen kort och tjock. Carapax mer eller mindre starkt 

 hvälfd, ofta nästan uppblåst. Kostrum rakt eller något nedåtrik- 

 tadt och spetsigt, af ögonens dubbla längd, i spetsen undertill blad- 

 formigt ut vidgad t, of van beväpnadt med 9 — 12, vanligen 10 skarpa, 

 framåtriktade tänder, af hvilka vanligen 4 sitta på carapax; under- 

 till finnas 5 — 8 skarpa, fina, närstående och långa tänder, af hvilka 

 den främsta understundom är så långt framskjuten, att rostrum 

 synes vara tudeladt i spetsen. Vid basen af rostrum finnas å ömse 

 sidor 2 supraorbitaltaggar, den ena strax ofvan och bakom den 

 andra; dessutom en antennal- och en fr ont olat er alt agg. De inre an- 

 tennernas filament korta, nående ungefär scaphoceriternas spets. 

 De yttre maxillarfötterna nå lika långt eller obetydligt längre samt 

 ha en kort exopodit och en liten mastigobranchie. Den senare 

 förekommer likaledes å de 3 främre pereiopodparen. Det 3:dje abdo- 

 minalsegmentet med vinkligt utskjutande bakkant. Telson har 4 

 (3 — 5) par sidotornar samt 3 par ändtornar ($). 



ef c? och unga $ ? skilja sig från föregående genom mera lång- 

 sträckt kroppsform, mindre bredt rostrum, ofvan med 10, undertill 

 vanligen blott med 4 tänder. De inre antennernas filament mycket 

 längre än scaphoceriterna. Någon gång uppträder endast 1 supra- 

 orbitaltagg. 



Längd å carapax: 10 mm. 



Färg: I allmänhet gråbrun, en del individer ha dock carapax 

 grönaktig, de 5 första abdominalsegmenten hvitgula, de 2 sista grön- 

 bruna och hvitfläckade (enligt Kröyer : Monografisk Fremstilling af 

 Slsegten Hippolyte's nordiske Arter, 1842, p. 100). 



