23 



Förekomst: Boh., mycket sällsynt. — Kosteröarne (Loven, 

 enligt GoÉS, 1 enda c?). 



Utbredning: circumpolär. — Norge, Spetsbergen — Grönlands ost- 

 kust, Grinnell-Land, nordöstra kusten af N. Amerika, Norra Ishaf- 

 vet, Berings Haf, Beringssund, Okotska Hafvet. 



H. spinus Sowerby. 



(Tafl. I, Fig. 14) 



1806. Cancer spinus SOWERBY (British Miscellany, p. 47, tafl. 21). 



1813. Alpheus spinus LEACH (Edinb. Encycl., VII, p. 431). 



1815. Hippolyte Sowerbcei LEACH (Malac. Podophth. Brit., tafl. 39, fig. 1, 10). 



1837. Hippolyte Sowerbyi MlLNE EDWARDS (Hist. Nat. Crust., II, p. 380). 



1840 — 41. Hippolyte Sowerbei KRÖYEE, (Nat. hist. Tidskr., III, p. 573). 



1847. Hippolyte spinus WHITE (List. Crust Brit. Mus., p. 76). 



1860. Hippolyte spina (!) STIMPSON (Proc. Acad. Nat. Sci. Philadelphia, XII, p. 34 



[103]). 

 1888. Spirontocaris spinus BATE (Rep. Voy. Challenger, XXIV, p. 596, tafl. 106, 107). 



Carapax kort och tjock, upptill skarpt kölad ända till eller 

 helt nära bakkanten som fortsättning af rostrum. Detta i allmän- 

 het betydligt kortare än scaphoceriterna, skarpspetsadt, under till 

 i främre delen med en mycket bred, lamellös utvidgning, som är 

 mer eller mindre tvärt af trubbad — halfmånformigt ursvängd; längs 

 sidorna är det köladt och de båda kölarne löpa ut i den terminala 

 spetsen. Midtkölen å carapax är baktill beväpnad med 4 (5) kraf- 

 tiga tänder, betydligt större än de öfriga, framför dessa följa om- 

 kring 6 mer eller mindre tydligt urskiljbara, mindre tänder, som 

 aftaga i storlek framåt och i allmänhet upphöra ett stycke bakom 

 spetsen. Alla dessa tänder (vanligen utom den bakre) äro i sin 

 ordning f insågade i kanterna. Undertill är rostrum beväpnadt med 

 2 — 3 tänder. Vid basen af rostrum 2 supraorbitaltaggar; dessutom 

 en antennal- och en frontolater alt agg. De yttre maxillarf ött erna af 

 scaphoceriternas längd eller något kortare, försedda med exopodit 

 och mastigobranchie. De 3 första pereiopodparen ha likaledes 

 mastigobranchie 1 . Det 3:dje abdominalsegmentet är vanligen tyd- 

 ligt köladt i midtlinien och i bakkanten utdraget i en tydlig tand, 

 som i allmänhet ej ligger an mot segmentet 4 utan är fritt utskju- 

 tande. Telson med 4 — 5 par sidotornar och 3 par ändtornar. 



Längd å carapax: 20 mm. 



Färg: Kroppen vanligen genomskinlig och tätt marmorerad 



1 Enligt OE.TMANX (Die Decapoden-Krebse des Strassburger Museums, Zool. 

 Jahrb., V, p. 495) 4, hvilket är felaktigt. 



