24 



med klart rödt, brunrödt och hvitt, antennernas filament och per- 

 eiopoderna ringlade med klart rödt. En del individer mera brun- 

 aktiga och därför mindre genomskinliga (enligt S. I. Smith: Träns. 

 Conn. Acad. Arts & Sci., V, 1879, p. 69). Rom gulgrön (enligt 

 KrÖYER: Monografisk Eremstilling af Slsegten Hippolyte's nordiske 

 Arter, 1842, p. 91). 



Förekomst: Boh., mycket sällsynt. — Gullmaren: 1 ex. utan 

 specialiserad lokaluppgift (AURIVILLIUS, / 7 1889), 1 ex. Löken (A. 

 W. Malm, 15 / 8 1852, 45 m.). 



Utbredning: circumpolär. — Norge — Finnmarken, Spetsbergen, 

 Skottland, Grönland, nordöstra kusten af N. Amerika, Grinnell- 

 Land, Beringssund. 



H. lilljeborgi Danielssen. 



(Tafl. I, Fig. 13) 

 1861. Hippolyte Lilljeborgii DANIELSSEN (Nyt. Mag. f. Naturv., p. 5). 

 1863. Hippolyte securifrons NORMAN (Träns. Tyneside Naturalist Field Cl., V, p. 267). 



Arten står den föregående nära, men af viker från denna i föl- 

 jande hänseenden. Midtkölen når bakåt till blott omkring 2 / 3 af 

 carapax' längd. I allmänhet märkes ej den tvära öfvergången mel- 

 lan de bakre och främre tänderna, utan dessa af taga i storlek utan 

 språng bakifrån och framåt och är o ej fintandade i kanterna. Rost- 

 rum i allmänhet af scaphoceriternas längd, otydligt eller icke snedt 

 aftrubbadt och med 2 — 5 undre tänder. Abdomens segment 3 är 

 endast bredt utbuktadt, i bakkanten ej tandformadt och frånstå- 

 ende. Denna form upptages här som art, då några mellanformer 

 mellan densamma och den föregående ej synas förekomma hos oss 1 . 

 Vid den nordamerikanska kusten däremot uppträda enligt Bate 

 talrika mellanformer, hvilket föranledde denne författare att sam- 

 manslå de båda arterna till en enda (Rep. Voy. Challenger, XXIV, 

 p. 596—602). 



Längd å carapax: 23 mm. 



Färg: Carapax of van fläckad af glest ställda, större, starkt 

 tegelröda pigmentsamlingar, som i jämhöjd med ögonen bilda ett 

 mer eller mindre distinkt band å hvarje sida; sidodelarne fläckade 

 af lifligt hvitgula pigmentceller, nedre delarna vanligen enfärgadt 

 tegelröda. Rostrum rödfärgadt med spridda gula pigmentceller, 

 tänderna och spetsen till växlande utsträckning ofärgade. Abdo- 



1 Se härom närmare APPELLÖF: »Die decapoden Crustaceen» i »Meeres- 

 fauna von Bergen», Hft. 2, 3, 1906, p. 120. 



