30 



är vanligen branchiostegallinien ej antydd, antennallinien kort, 

 baktill 2-grenad samt ögonlinien föga distinkt och nästan parallel 

 med djurets längdriktning. Rostrum under sidokanterna och på 

 de undre tänderna med anhopade, svarta pigment celler. Abdo- 

 minalsegmenten utan bruna band baktill. Uropodernas exopodit 

 med en gulbrun fläck vid den yttre sidotaggen , spetsen af telson 

 gulbrun. Pereiopoderna genomskinliga, knappt blåaktiga, alla leder 

 i den distala ändan gulbruna. De inre antennernas inre fria fila- 

 ment brunrödt vid basen, ofta ringadt med gult; de yttre anten- 

 nernas grönbrunt. Rom grönbrun. 



Förekomst: Boh. — Stockholms skärgård i Östersjön; västkusten 

 allmän tillsamman med föregående art. 



Utbredning: Sassnitz, Greifswalder Rodden, Preussen, Dan- 

 mark, Norge, England — Medelhafvet, Adriatiska Hafvet, Svarta 

 Hafvet. 



Palaemonetes Heller. 



Rostrum rakt, måttligt långt, carapax för öfrigt som hos föregående släkte. 

 De inre antennernas kortaste filament sammanvuxet med det yttre utöfver halfva 

 sin längd — nästan till 3 / 4 . Mandiblerna sakna palp. 



P. varians (Leach). 



1815. Palcemon varians LEACH (Malac. Podophth. Brit., tafl. 43, fig. 14 — 16). 

 1837. Palcemon antennarius MlLNE EDWARDS (Hist. Nat. Crust., II, p. 391). 

 1857. Palcemon lacustris v. MÅRTENS (Arch. f. Naturg., XXIII, bd. 1, p. 183, tafl. 

 10, fig. 1—9). 



1862. Pelias migratorius HELLER (Sitzungsb. Wiener Akad., XLV, bd. 1, p. 409, 

 tafl. 2, fig. 35). 



1863. Anchistia migratoria HELLER (Crust. siidl. Europa, p. 259, tafl. 8, fig. 20). 

 1869. Palcemonetes varians HELLER (Zeitschr. wiss. Zool., XIX, p. 157). 



1884. Leander varians CZERNIAVSKY (Crust. Decap. Pontic., p. 39). 

 1884. Leander antennarius CZERNTAVSKY (1. c. p. 52). 



Rostrum af scaphoceriternas längd, ofvan med 5 — 7 tänder, af hvilka den 

 främsta oftast står ett stycke från spetsen, så att denna synes »hel»; undertill 2 

 ( — 3) tänder. Carapax måttligt hoptryckt med antennal- och branchiostegaltagg i 

 framkanten. De inre antennernas basalled med en spetsig tagg, deras kortaste fila- 

 ment öfver sin halfva längd sammanvuxet med det yttre. De yttre maxillarföt- 

 terna nå ungefär spetsen af de yttre antennernas pedunkel. De främre chelipederna 

 smala och fina, nående spetsen af scaphoceriterna, carpus något längre än merus, 

 nästan 3 gånger så lång söm griphanden. Andra paret kraftigare och längre. — 

 Abdomen måttligt böjd. Telson smal, af rundad, med 2 par sido tornar och 3 par 

 ändtornar. 



Längd å hela djuret intill 60 mm. (enligt HELLER: l. c. 1869, p. 160). 



Förekomst: Uppgifves af GOÉS (Öfvers. K. V. A:s Förh., XX, n:o 3, p. 12 

 vara tagen af B. FRIES i Boh. — Ett af dessa exemplar, som jag haft till gransk- 



