36 



Cheraphilus KlNAHAN. 



Omfattar i regel små arter med mer eller mindre utprägladt 

 kölad och taggbe väpnad carapax. Det andra chelipedparet är kor- 

 tare än det första — i förhållande till föregående släkte betydligt 

 kortare men kraftigare oeh tjockare. Detta extremitetpars rudi- 

 mentära intryck blir därför mindre framträdande hos detta släkte, 

 jämfördt med det följande. Spetsen af dess dactyli når ungefär 

 leden mellan carpus och propodus å det första chelipedparet eller 

 obetydligt längre. Gälarnes antal 6 å hvarje sida (enligt GlJRNEY: 

 Proc. Zool. Soc. London, II, 1903, p. 29). 



Ch. bispinosus (Halistone). 



(Tafl. I, Fig. 11) 

 1835. Pontophilus bispinosus HALISTONE (Ann. Mag. Nat. Hist., ser. 1, Zool., VIII, 



p. 271, fig. 30). 

 1842. Crangon nanus KRÖYER (Nat. hist. Tidskr., IV, p. 231, tafl. 4, fig. 15—28). 

 1853. Crangon bispinosus Bell (Brit. Stalkeyed Crust., p. 268). 

 1862. Cheraphilus bispinosus Kinahan (Proc. Roy. Irish Acad., VIII, p. 68, 72, 



tafl. 5). 

 1906. Mgeon nanus KRÖYER (NORMAN & SCOTT: Crust. Devon and Cornwall, 



p. 15). 



Den minsta svenska arten till förevarande familj. — Carapax 

 ofvan i midtlinien med en tagg å regio gastrica samt en andra bakom 

 denna å regio cardiaca; hela ytan är besatt med fina, trubbspetsade 

 knölar. I framkanten en skarp antennal- och en mycket kraftig 

 frontolateraltagg; midt emellan dessa utgår en granulerad köl rätt 

 bakåt, som svänger ut bakom den bakre mediantaggen och där 

 möter den motsvarande på andra sidan samt afger en yttre gren 

 till bakre kanten. Innanför på sidorna af regio gastrica en kort 

 köl, som stöter samman med den förra vid dess förgrening, och 

 från branchiostegaltaggen en kort, mycket skarp dylik, likaledes 

 sammanstötande med den förstnämnda. Fälten mellan dessa kölar 

 starkt intryckta. Rostrum plattadt, i spetsen rundadt, kortare än 

 de korta och tjocka, njurformade ögonen. Scaphoceritens dis- 

 tala sidotagg kraftig. De yttre maxillarfötterna längre än scapho- 

 ceriterna, deras sista led längre än den föregående. De främre cheli- 

 pederna plattade, handen jämbred, i spetsen mycket snedt af sku- 

 ren, så att dactylus vid inf allning böjes skarpt bakåt. Fingerut- 

 skottet från propodus kort, triangulärt, från kanten nästan vinkel- 

 rätt utstående. Det andra chelipedparet med en långhårig grip- 

 hand, mellan dess basalleder å sternum en lång tagg. Uropodens 



