40 



mörkare. Pleopodernas laminor mörkt färgade. Större exemplar 

 få en blåhvit fläck på carapax vid basen af rostrum, ett bredt gul- 

 hvitt band vid bakkanten af 3:dje abdominalsegmentet, ett myc- 

 ket bredt dylikt å den proximala delen af uropodernas laminor (fläc- 

 ken å telson är mindre och mera distal) och en hvitaktig fläck i spet- 

 sen af exopoditen. Rom svagt grönaktig. 



Förekomst: Boh., tämligen sällsynt, på sandblandad lerbotten 

 och ett djup af 35 — 140 m. — Väderöarne (A. W. Malm, Goés), 

 Gullmaren flerstädes (Loven, Stuxberg, förf.). 



Utbredning: Norge till Stat i norr, England — Medelhafvet, 

 Adriatiska Hafvet. 



Sabinea OWEN. 

 Carapax of van plattad, från sidorna hoptryckt, kölad; äfven 

 abdomen ofvan kölad. Telson lång, bakåt afsmalnande. De inre 

 antennerna korta. De främre pereiopoderna som hos släktet Crangon, 

 andra parets däremot mycket reducerade, monodactyla. Det 

 3:dje pereiopodparet långt och smalt, de 2 bakre gröfre, ungefär lika 

 långa. På sternum mellan det 3:dje pereiopodparets basalleder en 

 lång och fin tagg. Gälar 7 stycken å h varje sida (som hos släktet 

 Pontophilus) . 



S. sarsi Smith. 



(Tafl. I, Fig. 2) 

 1879. Sabinea Sarsii SMITH (Träns. Conn. Acad. Arts & ScL, V, p. 59, tafl. 11, fig. 



6—8). 



Carapax ofvan med 7 längskölar, 1 median och 3 par laterala, 

 mer eller mindre bågformade. Den mediana skarp med talrika 

 tänder, vanligen flera än 5. De öfriga kölarna fint och jämnt tan- 

 dade, den submediana utgående från basen af rostrum, den därpå 

 följande från den yttre ögon vinkeln, den undre löpande ut i en större 

 frontolateraltagg utanför de yttre antennernas pedunkel. Rost- 

 rum når tydligt utanför ögonen, sedt ofvanifrån slutar det i en 

 väl af satt, skarp spets. Dess längsköl mycket tydlig. De inre 

 antennerna korta, pedunkeln med ett kraftigt plattadt taggutsprång 

 på yttre sidan. Scaphoceriten har 2 längskölar, af hvilka den 

 yttre slutar i den distala sidotaggen. De yttre maxillarfötterna 

 kraftiga, något längre än scaphoceriterna, deras sista leder plattade. 

 De främre chelipederna med kraftiga, baktill cylindriska händer af 

 crangonid-typ, carpus mycket kort med en liten kort tagg invändigt 

 i främre underkanten. De därpå följande pereiopoderna ytterligt 



