4i 



svaga, afslutade med en enkel led, sålunda utan griphand, i spetsen 

 långhåriga, nående ungefär till midten af merus på det främre paret. 

 Det 3:dje pereiopodparet längst af alla, trådlikt med lång och fint till- 

 spetsad dactylus ; mellan dess basalleder utgår från sternum en lång och 

 fin, rakt framåtriktad tagg. De följande pereiopoderna kortare och 

 kraftigare. Det l:sta abdominalsegmentet kortast, med 6 stycken 

 glatta längskölar, af hvilka de mellersta äro närmade hvarandra. 

 Segmentet 2 har blott en kort midtköl samt dessutom flera oregel- 

 bundna utbuktningar på sidorna, segmenten 3 och 4 ha långa och 

 kraftiga midtkölar, det 5: te har 4 bakåt divergerande, af hvilka 

 de 2 yttre löpa ut i en tagg vid segmentets bakkant, 6:te segmentet 

 långt och smalt med 2 nästan parallella, fintandade längskölar, telson 

 lång och smal. Hos större exemplar är spetsen skarpt och tämligen 

 långt tillspetsad i midten, och på sidorna om denna spets finnas 2 

 par tornar, af hvilka det inre är störst. Hos mycket små individer 

 är telson skarpt triangulär i spetsen med 3 par nästan lika stora tor- 

 nar å h varje sida. 



Längd å carapax: 16 mm. 1 



Förekomst: Boh., sällsynt. — Enligt Trybom erhållen under 

 Hydrografisk- Biologiska Kommissionens expeditioner i februari 1902 

 utanför Vinga på lerbotten, lat. 58°13 / , long. Il ]/, på omkring 90 

 m:s djup. 



Utbredning: Norge (till Mur man-kust ens västliga del), sv. Grön- 

 land, N. Amerika (Maine-Golfen, Nova Scotia m. fl. ställen). 



1 Står mycket nära S. septemearinata SABINE, som dock afviker genom 

 kortare, i spetsen rundadt rostrum, mindre utstående och skarpa bladbihang på de 

 inre antennernas pedunkel, mindre markerad och med färre tänder försedd midtköl 

 å carapax, otydligare skulptur å abdomens öf versida samt en i spetsen rundad 

 eller otydligt vinkligt aftrubbad telson med 10 — 14 tornar. 



