19 



något bredare, ofvan med 3 — 5 tänder, i spetsen snedt aftrubbadt 

 med 2 — 3 fina tänder, undertill utan sådana. De yttre maxillar- 

 fötterna nå spetsen af scaphoceriterna samt ha en kort och fin exo- 

 podit och mastigobranchie; den senare uppträder likaledes å de två 

 främre pereiopodparen. Telson med 3 — 5 par sidot örnar och 3 par 

 ändt örnar. 



Längd å carapax: 6,7 mm. 



Färg: Med af seende på färgteckningen råder en stark växling, 

 hvadan här endast några former kunna närmare beskrifvas. 1. 

 Carapax gulhvit med en svag skiftning i grönt, öfver regio gastrica 

 och cardiaca med 3 parallella svaga, grönaktiga tvärband, regio 

 branchialis gråaktigt röd violett. Ögats pedunkel gulhvit. De inre 

 antennernas pedunkel mer eller mindre grönbrun, de yttre anten- 

 nerna svagt rödaktiga. Abdomen ofvan gråaktigt rödviolett med 

 en gul fläck i midtlinien af segmenten 2 och 3. Epimererna näs- 

 tan ofärgade — svagt grönbruna, försedda med skarpt gula pig- 

 mentceller. Stjärtfenan genomskinlig med blågröna fläckar. De 

 yttre maxillarfötterna grönbruna, likaså chelipederna, de öfriga per- 

 eiopoderna ofärgade, ringlade med rödviolett. Pleopoderna svagt 

 rödvioletta, mer eller mindre gulf lackade. 2. Endast regio gastrica 

 och abdomens midtlinie svagt rödviolett skimrande, eljes hälft genom- 

 skinlig, gråaktigt grönbrun, med skarpt färgade grönblåa fläckar å 

 stjärtfenan och skarpa grönblåa band å samtliga pereiopoder. Ögats 

 pedunkel undertill med starkt rödbrunt pigment. De yttre anten- 

 nerna rödaktiga. 3. En ytterlighetsform, helt brunröd- violett, äfven 

 pereiopoder och stjärtfena, med undantag af en skarpt hvitgul, sadel- 

 formad fläck å carapax öfver regio gastrica nedåt sidorna. Rom 

 svagt grönbrunt genomskinlig. 



Förekomst: Boh., tämligen allmän, bland alger på ett djup af 

 några få — 40 m. 



Utbredning: Norge, Danmark, England — Medelhafvet, Adria- 

 tiska Hafvet. 



H. pusiola Kröyer. 



(Tafl. II, Fig. 14) 



1840 — 41. Hippolyte pusiola KRÖYER (Nat. hist. Tidskr., III, p. 576). 

 1843. Hippolyte subula RATHKE (Verh. Leop. Carol. Acad., XII, p. 9). 

 1843. Hippolyte vittata RATHKE (1. c. p. 10). 



1888. Hippolyte Barleii BATE (Journ. Marine Biol. Assoc, II, p. 172). 

 1904. Spirontocaris pusiola RATHBUN (Harriman Alaska Exp., X, p. 99). 



