VIII 



v 

 la 



Fig. 3 



A 



,lt 



Fig. 4 



Linea anomourica. (Fig. 3, la). Fåra eller mjuk söm, för- 

 löpande strax under sidokanterna af carapax, hvarigenom dess 

 nedre sidopartier bli mer eller mindre tydligt afledade. 



Linea thalassinica. (Fig. 4, It). 

 Tvenne fina linier, utgående på ömse 

 sidor om midtlinien från den skarpa 

 fåran bakom regio gastrica mot bak- 

 kanten af carapax. 



Mandibel. Den 3:dje, såsom 

 hufvudsakligt tuggorgan fungerande 

 extremiteten. 



Mastigobranchie. (Fig. 5, ma). Ett typiskt stort, 

 bladf ormadt och afledadt bihang, utgående från coxan 

 af en extremitet; oftast dock mycket reduceradt i 

 storlek. 



Maxill. Extremitetparen 4 och 5, fungerande 

 som tuggorgan. 



Maxillarfot. De mer eller mindre benformadt 

 utbildade, typiskt 2-grenade extremitetparen 6 — 8. 



Merus. (Fig. 5, me). Den 

 4:de leden af en extremitet. 



Monodactyl. Beteckning 

 för en extremitet utan orörligt 

 fingerutskott från propodus. 



Munfält. Trakten omkring 

 munnen, begränsad af de skarpa 

 kanterna af pterygostomialre- 

 gionerna på sidorna, framtill ca 

 af epistomet. 



0rbita.(Fig.6,o). Ögonhåla. 



Palp. 2 — 3-ledadt bihang 

 på mandibelns utsida, utgörande 

 de distala, starkt reducerade 

 lederna af denna extremitet. 



Panna. (Fig. 6, p). Se rostrum! 



Pedunkel. (Fig. 2, 1—5; 7, 1—5; 8. p). De (intill 5) basala 

 lederna af en extremitet, som genom en kraftigare utveckling 

 tydligt skilja sig från de följande mindre. (Äfven användt för ögats 

 skaftlika del). 



■^--co 



ma 



Fig. 5 



