54 



endopodit, deras exopodit längre och betydligt större, triangulär 

 och försedd med 2 längskölar; både endo- och exopodit i kanten be- 

 satta med täta, styfva och raka hår. 



Längd å carapax: 10 mm. 



Färg: Klart röd, en färg, som strax efter döden försvinner 

 (enligt BELL: Brit. Stalkeyed Crust., p. 220); hvit med en dragning 

 i blåaktigt eller rosa (enligt Heller: Crust. siidl. Europa, p. 123). 



Förekomst: Boh., mycket sällsynt, på 20 — 65 m:s djup. — Väder- 

 öarne, sommaren 1877 (ThÉel och Bovallius); mellan Skagen och 

 Nidingen samt söder om Morupsbank (Lilla Middelgrundet) 1878 

 (ThÉel och Trybom). — Bevaras i Riksmuseum, Stockholm. 



Utbredning: Södra England — Medelhafvet och Svarta Hafvet. 



Qebia LEACH. 

 Carapax från sidorna starkt hoptryckt, i sin främre del smal 

 och utdragen i ett kort triangulärt rostrum. Abdomen lång och 

 kraftig, mot spetsen afsmalnande, på midten bredast och i sin hel- 

 het något plattad. De inre antennerna mycket korta, de yttre långa 

 och smala med 5-ledad pedunkel. Scaphocerit saknas. De yttre 

 maxillarfötterna benformade. De främsta pereiopoderna kraftigare 

 än de öfriga och mer eller mindre ofullständigt tångformade; han- 

 den långsträckt, dactylus lång och något böjd och infällbar mot det 

 betydligt kortare fingerutskottet från propodus. Af pleopoderna är 

 det första paret litet, de 4 följande betydligt större med stor exo- 

 podit. Stjärtfenan väl utvecklad. 



G. stellata (Montagu). 



(Tafl. II, Fig. 10) 



1808. Cancer (Astacus) stellatus MONTAGU (Träns. Linn. Soc, IX, p. 89, tafl. 3, 

 fig. 5). - (<?). 



1814. Gebia stellata LEACH (Edinb. Encycl., VII, p. 400). — (£). 



1815. Gebia deltaura LEACH (Malac. Podophth. Brit., tafl. 31, fig. 9 — 10). — (§). 



1816. Thalassina littoralis RlSSO (Hist. Nat. Crust. de Nice, p. 76, tafl. 2, fig. 2). 

 1826. Gebios littoralis RlSSO (Hist. Nat. de 1'Europe mér., V, p. 51). 



1845. Gebia lacustris COSTA (Fauna di Napoli, p. 3, tafl. 1, fig. 1). 



1906. Upogebia stellata NORMAN & SCOTT (Crust. Devon and Cornwall, p, 12). 



Rostrum i spetsen fint urnupet, vid basen på hvarje sida med 

 en spetsig tand, ofvan liksom regio gastrica tätt hårigt och sträft 

 af små taggformade, framåtriktade knölar. Chelipedernas merus 

 starkt plattad, något böjd, längs underkanten med tätt ställda, myc- 



