66 



b. Pedunkeln på gränsen mot cornean med fullständigt rudimentär 

 behåring eller ock saknas denna alldeles . . M . tenuimana G. O. Särs. 



B. Cornean endast obetydligt bredare än pedunkeln 



M . bamffia (Pennant). 



M. rugosa (Fabricius). 



(Tafl. IV, Fig. 10) 

 1798. Galathea rugosa FABRICIUS (Suppl. Entom. Syst., p. 415). 



Carapax å regio gastrica och hepatica vanligen besatt med 

 talrika små taggar. Den mediana rostraltaggen lång och fin, 

 horisontal, mot spetsen omärkligt uppböjd, sidotaggarna nästan 

 parallella och i samma plan som midt tanden. Sidokanterna af 

 carapax besatta med omkring 7 par taggar, af h vilka de i främre 

 hörnen äro kraftigast. Bakkanten är besatt med 1 par submediana 

 samt 1 eller 2 par laterala taggar. Ögats cornea är mycket stor, 

 njurformad, upptill öfvertäckt af de kamlik t anordnade fina håren, 

 som utgå ett stycke innanför pedunkelns begränsningslinie mot 

 cornean. Basalleden å de inre antennerna stor och plattad, fram- 

 till med 4 långa, ytterst fina taggar. Chelipederna långa och 

 smala, merus nära 3 gånger carpus längd, of van beväpnad med 

 flera (vanligen 4) rader, framåt i storlek tilltagande taggar; 

 äfven carpus och hand med taggrader. Händerna å mindre indi- 

 vider nästan jämbreda, å större tilltagande i bredd mot spetsen, 

 fingrarne långa och smala, sällan längre än handen, något böjda 

 i spetsen samt utspärradt håriga; snittytorna fintandade. Dac- 

 tylus infälles med sin spets mellan två stycken inåtböjda klo- 

 taggar i ändan af fingerutskottet på propodus. Chelipederna i 

 sin helhet besatta med små fjäll-lika emergenser. Dylika före- 

 komma äfven å de följande pereiopoderna, som dessutom äro 

 taggiga speciellt på kanterna af merus och carpus. Abdominal- 

 segmenten med talrika (9 — 15) tvärlinier, det 2:dra med 3, det 

 3:dje med 2 och det 4:de med 1 par tornar i framkanten. 



Längd å carapax: 39,2 mm. 



Förekomst: För närvarande känner jag endast ett säkert fynd 

 af denna art i Gullmaren, där den erhållits sommaren 1907 af räk- 

 trawlare enligt benäget meddelande af dr. Hj. ÖSTERGREN. Före- 

 kommer säkerligen flerstädes. 



Utbredning: Norge till Var angerf jorden, Barents Haf, Eng- 

 land, Färöarne, Frankrike (Gascogne-golf en) . 



M. tenuimana G. O. Särs. 

 (Tafl. III, Fig. 13) 

 1871. Munida tenuimana G. O. SAHS (Forhand. Vidensk. Selsk. Chria., p. 258). 



