68 



4: de abdominalsegmentet. Chelipederna nå hos arten en påfal- 

 lande styrka och längd, fingrarne långa och rundade, vid basen 

 utsvängda, dactylus med en vinkelrätt utskjutande cylindrisk, tvärt 

 afstympad tand, som upptages i ursvängningen på den orörliga fin- 

 gern mellan tvenne mer eller mindre tydliga tänder på denna. — (c?). 



Längd å carapax: 45 mm. 



Färg: Rödgul — rödbrun med mörkare fläckar. (Enligt Bell: 

 1. c. p. 209). 



Förekomst: Boh., ej sällsynt, på hård botten (äfven sandblan- 

 dad lera) och ett djup af 40 — 150 m. — Kosteröarne (A. W. Malm, 

 Aurivillius, GoÉs), Väderöarne, Gullmaren, Käringön (A. W. 

 Malm), Vinga (A. W. Malm). 



Utbredning: Norge till Lofoten, England — Medelhafvet, Adria- 

 tiska Hafvet. 



Galathea Fabricius. 



Carapax i bufvudsak som hos föregående släkte men fram- 

 till utdragen i ett rostrum, som är triangulärt och plattadt. De 

 yttre antennernas pedunkel med kraftiga taggar på basallederna, 

 filamentet långt. De yttre maxillarfötterna långa och smala med 

 tydlig exopodit. Chelipederna kraftiga, fingrarne i spetsen vanligen 

 tydligt skedformade. Hos c? finnas på abdomen 5 par pleopoder, 

 de 2 första paren långa och smala, de 3 följande kortskaftade med 

 stor oval, cilierad basalled samt 1 — 2 mycket korta och smala änd- 

 leder (endopoditen) . Honan har pleopoder på segmenten 2 — 5; de 

 äro långskaftade och ha en smal ändled. 



Artöfversikt. 



A. Chelipedernas fingrar betydligt kortare än handen. 



a. Ischium å de yttre maxillarfötterna kortare än merus 



G. squamifera (Montagu). 



b. Ischium å de yttre maxillarfötterna lika lång eller längre än merus 

 G. strigosa .(Linné) . 



B. Chelipedernas fingrar i det närmaste lika långa som handen. 



a. Ischium å de yttre maxillarfötterna längre eller ungefär af samma 

 längd som merus G. nexa Embleton. 



b. Ischium å de yttre maxillarfötterna kortare än merus 



G. intermedia Lilljeboro. 



G. squamifera (Leach). 



(Tafl. III, Fig. 2) 

 1814. Galathea squamifera LEACH (Edinb. Encycl., VII, p. 393). 

 1816. Galathea Fdbricii LEACH (Encycl. Brit. Suppl., tafl. 21). 

 1826. Galathea gldbra RlSSO (Hist. Nat. de FEurope mér., V, p. 47). 

 1868. Galathea digitidistans B ATE (Ann. Mag. Nat. Hist., ser. 4, Zool.,11, p. 113). — (<^). 



