69 



Rostrum bredt, triangulärt med 4 skarpa framåtriktade tän- 

 der å hvarje sida, af hvilka de 3 främre är o väl utvecklade, den 

 bakre vid orbitalbuktens inre hörn svagare. Sidokanten af carapax 

 med skarpa och framåtriktade taggar. De inre antennernas basal- 

 led stor och bred, i spetsen 3-tandad. De yttre maxillarfötterna 

 längre än rostrum, ischium betydligt kortare än merus och under- 

 till i sin distala del med 2 små taggar och med en tandlist på insi- 

 dan; merus på insidan starkt hårig och med 4 — 5 taggar på inkan- 

 tens distala hälft. Chelipederna långa, merus och carpus på insidan 

 beväpnade med längre taggar, utvändigt med mindre. Handen 

 bred, längre än fingrarne, längs utkanten med en rad skarpa, något 

 uppåtriktade taggar. Understundom är griphanden stor med öpp- 

 ning mellan basen af fingrarne. De 3 följande pereiopodparens dac- 

 tyli vid basen breda, korta och med måttligt böjd klo. Of ver- och 

 undersidan å samtliga pereiopoder fjälliga. Mastigobranchier finnas 

 på de 3 främre paren. Abdominalsegmenten 1 och 2 obeväpnade. 

 De 3 bakre pleopodernas endopodit 2-ledad hos c?. 



Längd å carapax: 22,8 mm. 



Färg: Grundfärgen grön- eller rödbrun, i senare fallet ofta med 

 dragning i violett. Tvärlinierna å carapax grå, bakom dem, som för- 

 löpa strax bakom regio gastrica, ofta tydliga, symmetriskt anord- 

 nade, ljusblåa punkter. Hos den rödbruna formen förekomma 

 h vitblåa fläckar å abdominalsegmenten. Chelipedernas fingrar of van 

 tydligt violetta, vid basen ofta med 2 likstora, hvita fläckar, i spet- 

 sen mer eller mindre hvitaktiga. De 3 följande pereiopodparen ring- 

 lade med ljusare band, ofta stötande i violett, dactylus och sista 

 delen af propodus vanligen tydligt gulbruna. De inre antennerna 

 rödgula, de yttre svagt och likartadt brunaktiga. 



Förekomst: Boh.,- tämligen allmän, på sand- och skalbotten 

 bland alger och 18 — 45 m:s djup. 



Utbredning: Norge, Danmark, England, Medelhafvet, Adria- 

 tiska Hafvet, Cap Verde-öarne. 



G. strigosa (Linné). 



(Tafl. III, Fig. 15) 

 1767. Cancer strigosus LINNÉ (Syst. Nat., ed. 12, p. 1052). 

 1798. Galathea strigosa FABMCIUS (Suppl. Entom. Syst., p. 414). 

 1815. Galathea spinigera LEACH (Malac. Podophth. Brit., tafl. 28 B, fig. 2). 



Rostrum triangulärt med 3 tänder på hvarje sida och ändtagg; 

 å carapax bakom rostrum vanligen 2 — 6 stycken taggar. Sidokan- 



