90 



gående, groft granulerade kölar, af hvilka den öfre löper ut i en tagg 

 öfver leden mot dactylus. Fingrarne längsfårade, snittytan besatt 

 med olikstora tänder. Å de 3 följande pereiopodparen äro carpus, 

 propodus och dactylus of van försedda med en dubbel längslinie. Sim- 

 fötterna med korta leder, dactylus oval med trubbad spets. 



Längd å carapax: 39,4 mm. 



Bredd » » : 50,7 mm. 



Färg: Of van brunaktigt grå, branchialregionerna något ljusare 

 med bruna, strecklika upphöjningar och framåt begränsade af en 

 båge af omkring 7 stycken hvitaktiga punkter. Ögats pedunkel 

 upptill med en mörkbrun fläck, undertill mer eller mindre hvitaktig. 

 Chelipedernas fingrar på insidan tegelröda, spetsarna och snittytan 

 hvita. Simfötternas dactyli i midten ljusblåa, mot kanterna för- 

 tonande i brunt, själfva kanten markerad af en smal, rödgul och 

 skarp linie. Mindre individer äro ofta mer eller mindre grönbruna 

 med symmetriskt anordnade, brunare, kantiga fläckar å carapax, 

 understundom förekommer en hvit kil framtill af pannans bredd och 

 med sin bakre spets vid framkanten af regio cardiaca, i hvilket fall 

 äfven regio hepatica är hvitaktig. Rom grågrön. 



Förekomst: Boh. — Skåne, tämligen allmän, på sand- och sten- 

 botten (ofta bland alger) på ett djup af 15 — 125 m. 



Utbredning: Norge, England — Medelhafvet, Adriatiska Hafvet. 



P. holsatus Fabricius. 



(Tafl. IV, Fig. 5) 

 1798. Portunus holsatus FABRICIUS (Suppl. Entom. Syst., p. 336). 

 1815. Portunus lividus LEACH (Malac. Podophth. Brit., tafl. 9, fig. 3 — 4). 

 1837. Portunus dubius RATHKE (Mém. Acad. St. Pétersbourg, Div. Sav., III p. 355, 

 tafl. 3, fig. 1—3). 



Arten liknar mycket den föregående, men af viker dock genom 

 sin nästan glatta, ej hårbeklädda carapax. De skilda regionerna 

 mindre tydligt markerade. Pannans 3 tänder trubbpetsade, ej vidare 

 långa, den mellersta oftast något längre än de sidoställda, hvadan 

 pannan blir tydligare triangulär. Främre sidokanterna starkt till- 

 bakaböjda, besatta med 5 plattade och breda tänder, af hvilka den 

 bakre är spetsigast och nästan rakt utåtriktad. Carapax bakåt 

 starkt hopdragen, med mera markerade ursvängningar öfver de 

 bakre pereiopodernas insertionspunkter. Dessa något kortare än de 

 föregående, deras dactylus ungefär dubbelt så lång som bred. 



