KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDIJNGAR. BAND 40. H:o 2. 5 



alla de embryonala organen trädt i verksamhet. Groddplantsstadiet har då uppnåtts 

 och växten benämnes nu groddplanta. Så snart äfven icke embryonala organ trädt 

 i funktion, upphör groddplantsstadiet, och växtens ungplantsstadium inträder. Tills 

 första gången blomning inträder, varar så ungplantsstadiet. Under ungplantsstadiet 

 i dess helhet kallar jag växtindividet, utan närmare angifven ålder, ungplanta; vid 

 närmare åldersbestämning begagnar jag benämningarna års- eller första(l-)årsplanta, 

 andra(2-)årsplanta och f le rårsplanta. 



Hvad hapaxanth-terminologien beträffar, har jag i en föregående uppsats »Om 

 de svenska hapaxanth ernås lif slängd» ' uttalat mig för en anslutning med vissa modi- 

 fikationer till den af Ascherson 2 uppställda, sedermera af K. Johansson 3 för sven- 

 ska hapaxanther använda indelningen af hapaxantherna efter deras lifslängd. 



Uppgifter rörande växternas primära förstärkningsstadhim föreligga här och där 

 i litteraturen. Märkesmän inom detta litteraturområde äro framför andra Irmisch, 

 Winkler och Warming, hvilka i flere större eller mindre uppsatser lämnat detalje- 

 rade morfologiska beskrifningar öfver en mängd intressantare släktens och arters ung- 

 doms- och förstärkningsstadier. En mera sammanfattande framställning af dikotyle- 

 donerna på groddplantsstadiet har lämnats af Winkler, I, II, V, X, XII, så äfven 

 af Wittrock, II. Men systematiseringsförsök med afseende på växternas allmänna 

 utveckling under första förstärkningsstadiet i dess helhet hafva aldrig i större utsträck- 

 ning blifvit genomförda. För hapaxantherna hafva väl försök i nu nämnda riktning 

 genomförts af Warming, IV, Brundin, I, Johansson, III, m. fl., men beträffande 

 pollakantherna har ännu intet försök med anspråk på någorlunda fullständighet blif- 

 vit framställdt. Viktiga bidrag härtill hafva dock lämnats af Astrid Cleve, II, och 

 framför allt Kjellman, II. 



Sedan hösten 1901 har jag företagit insamlingar af svenska dikotyledoner på 

 förstärkningsstadiet under förhoppning att möjligen kunna lämna ett ytterligare bi- 

 drag till en systematisering af dessa med afseende på deras allmänna utveckling 

 under det första förstärkningsstadiet. Ett dylikt systematiseringsförsök måste natur- 

 ligen utgöra en sammanfattning af föregående specialundersökningar; det är de hit- 

 tills utförda specialundersökningarna jag härmed ville offentliggöra. 



Från hösten 1901, då den milda väderleken i hög grad gynnade ett flertal väx- 

 ters höstgroning, har jag, som nämndt, varit sysselsatt med insamling af undersök- 

 ningsmaterial. I allmänhet har jag, för så vidt jag därtill varit i tillfälle, sökt göra 

 insamlingar å samma fyndorter såväl höst som vår, då vid hvarje besök ungplantor 

 af så nära som möjligt kända, olika åldrar eftersökts. Utgångspunkter för mina in- 

 samlingar hafva därvid förnämligast varit Uppland, Uppsala och Västergötland, Hassle. 

 Under en veckas exkursion till Gotland hösten 1902 var jag i tillfälle att som hasti- 

 gast göra några insamlingar af gotländskt undersökningsmaterial. Sommaren 1903 

 vistades jag (med reseunderstöd af Kungl. Vetenskaps-Akademien och såsom inne- 

 hafvare af Ell4S Fries' resestipendium) i Torne Lappmark vid den nära Riksgrän- 



1 Stlvén VI. 



- Aschekson I, pp. 16 — 17, 

 •' Johansson III. 



