8 N. SYLVÉN. OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Chrysanthemum segetum ! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: hortus botani- 

 cus Upsaliensis (H. B. U.): s(ådd) ■%, sk(örd) n /io— "Ao 1000, F. R. Kjellman; 

 grodd— ungplantor: H. B. U., Chr. WY/e/«?« -parcellen å systematiska afdelningen 17 /io 

 1903; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Areschoug IV, p. 4. - Ascherson T, p. 333. - - Johansson 

 III, p. 69. Lubbock I, 2, p. 132. 



Sommarannuell hapaxanth af direkt sträckledad typ (nedtill dock stundom blott 

 svag internodieförlängning). Groningen försiggår i regeln om våren, ehuru frukterna 

 vid spridningen på hösten äro äfven biologiskt mogna, grobara, såsom de i H. B. U. 

 d. 17. 10. 1903 insamlade grodd — ungplantorna tydligt visa; de här ur höstgrodda 

 frukter uppkomna plantorna förmådde dock ej uthärda vinterkylan, utan bortdogo 

 alla tidigt. Huruvida växten i sydliga Sverige till följd af frukternas grobarhet redan 

 fruktmognadsårets höst äfven kan uppträda såsom vinterannuell, är mig obekant. 

 Såsom sommarannuell upptages den såväl af Areschoug (1. c.) för Skåne som äfven 

 af Ascherson (1. c.) för Brandenburg. Allmännast torde också Chr. segetum före- 

 komma bland vårsäd. 



Hjärtbladen äro ovalt tunglika, kort - otydligt skaffade, nedtill kort samman- 

 växt slidiga, c:a 2-h7x3 — 4 (skaft + skifva) mm. Under epikotylutvecklingen synas 

 hjärtbladsskifvorna utväxa blott obetydligt; sannolikt nervissna de ganska tidigt. 

 Örtbladen visa m. 1. m. stark heterofylli, i det de från att vara mera, stundom full- 

 ständigt helbräddade, m. 1. m. jämnbredt lancettlika öfvergå till tandad, slutligen 

 flikad, typisk bladform. Den stundom starkt förlängda hypokotylen sammanflyter 

 nedtill med den grenade hufvudroten. 



& 1 



Clirysauthemum leucaiitlieiimni ! (Tafl. I, A.) 



Undersökningsmaterial: höstgrodda årsplantor: Uppl. Uppsala, sandåsen 

 2t Vio 1901; H. B. U. Chr. leucanthemuni--peircellen å systemat, afdeln. I7 'io 1903; års- 

 andraårsplantor : Vg. Hassle prästgård; ängsmark l7 7, 20 ,'8 1902, 14 'b 1903 (se fig. a — e); 

 årsplantor: T. Lpm. Abisko, ruderatmark 20 /s 1903 (se fig. f, g) ; öfvervintrande ung- 

 plantor: Uppl. Uppsala, Lassby 23 /s 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 

 /in 1903 (fig. h). 



Litteratur: Kjellman II, p. 254. — Wydler VI, p. 534. 



Örtartad pollakanth af rosettskottliknande typ. Groningen sker vanligen i 

 naturen om våren ; dock har jag vid Uppsala insamlat äfven rent höstgrodda exem- 

 plar, hvilka då härstammat ur årets, redan nu äfven biologiskt mognade frukter. 



Hjärtbladen äro ovala, kortskaftade, nedtill kort sammanväxt slidiga, c:a 2 + 4x2 

 mm. Under epikotylutvecklingen utväxa skaften något, hvarunder dock skifstorleken 

 förblifver ungefär oförändrad. Hjärtbladen synas vara af kort varighet. Örtbladen 

 visa vacker heterofylli, i det de två först utbildade äro aflångt ovala — nästan jämn- 

 breda, helbräddade, de därpå följande af det för växten typiska örtbladsutseendet, 



