18 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



hvars nedre örtbladsaxiller öppna, ortotropa, stundom äfven här nästan knopplikt 

 slutna vinterskott kommit till utveckling. Såväl den genomgående hufvudroten som 

 de från hypokotyl och epikotylbas utgående birötterna voro svagt, men tydligt upp- 

 lagsförtjockade. 



Odlad i H. B. U. sommaren 1903 nådde växten i blom redan under gronings- 

 året. Från rosettbladsaxillerna hade skaftade grenrosetter och från dessas äfvensom 

 från hufvudskottets nedre bladveck slutna vinterknoppar utbildats. Hufvudroten var 

 synnerligen kraftigt utbildad; från hypokotyl och epikotylbas hade ett rikt och kraf- 

 tigt birotsystem kommit till utveckling. 



Artemisia maritima! (Tafl. XXI, B: i.) 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : Sk. Landskrona lc ./ 7 1904 (fig. 1.) 



Ortartad, stundom halfbuskartad pollakanth af nedtill svagt förlängda, stundom 

 rosettartadt förkortade internodier (se fig. 1). Groningen synes i naturen försiggå 

 om våren. 



Hjärtbladen äro tydligt sammanväxt slidiga, skaftade, ovalt lancettlika, c:a 

 1,5 + 2 + 3 X 1,5 mm. Primordialbladen äro helbräddade eller i spetsen svagt och oregel- 

 bundet bukttandade, så småningom öfvergående i den typiska örtbladformen. Den för- 

 längda hypokotylen sammanflyter med den tämligen grofva, grenade hufvudroten. 

 Synbarligen tidigt utbildas från den öfre delen af hufvudroten eller från hypokotylen 

 sidorötter, respektive birötter, horizontelt utgående, tämligen grofva, adventivknopp- 

 alstrande vandringsrötter (se fig. 1). Sannolikt nå adventivskotten under groningsåret 

 i naturen ej ofvan knoppstadiet (jmf. figuren); först under andra året torde de utväxa 

 till örtbladsskott lika moderskottet. Detta förblifver under groningsåret m. 1. m. rosett- 

 artadt; dess internodier äro blott svagt förlängda. Hypokotyl och hufvudrot synas 

 tidigt svagt förvedade, så äfven nedre stampartierna af det synbarligen vintergröna 

 epikotylskottet. Det första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af flere års längd. 



Arnica montana! 



Undersökningsmaterial: 2 — fler årsplantor: Vg. Hassle, Ekan 3 V 7 1905; i 

 kultur (kruka i frigidarium) uppdragna grodd — ungplantor: H. B. U. s. 25 Ao 1903, 

 gr. /,, sk. "L 1904. 



Ortartad pollakanth af rosettskottyp. Groningen torde försiggå om våren. 



Hjärtbladen äro kort sammanväxt slidiga, otydligt skaftade, tunglikt lancett- 

 lika, c:a 7x2 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. — Den förlängda 

 hypokotylen synes åtminstone på grodd— ungplantan genom större groflek tydligt af- 

 gränsad från den fina, sparsamt grenade hufvudroten. — Å de uppdragna plantorna 

 hade den 22 A blott högst tvenne örtblad kommit till utveckling. Från hypokotylens 

 nedre del hade ännu blott svag birotbildning inträdt. — Plantorna bortdogo efter 

 utplantering å trädgårdsland. 



