20 N. SYLVÉN. OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



likt gyttrade ; öfvervintring sker också stundom på rosettliknande stadium. Att hos 

 oss under ett år flere generationer skulle kunna medhinnas, förefaller föga sannolikt; 

 dock torde 8. vidgar is böra framhållas såsom en af våra mera typiska efemerer. 1 



Hjärtbladen äro köttiga, ovalt lancettlika, skaftade, kort sammanväxt slidiga, 

 c:a 3 + 6x2 (skaft + skif va) mm. Under epikotylutvecklingen utväxa ofta hjärt- 

 bladsskaften; ända till 5 mm. långa hjärtbladsskaft har jag sålunda uppmätt. Pri- 

 mordialbladen äro enkeltandade, ovala - lancettlika, ofta relativt iångskaftade. Den 

 förlängda hypokotylen sammanflyter med den fint och rikt grenade hufvudroten; 

 birotbildning inträder vanligen från hypokotylen, som därvid ofta inriktas plagiotropt. 2 



Senecio sil vaticus ! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Vg. Hassle, Nordängen 13 /? 1902; höst- 

 groddplantor: Sk. Åhus, A 1904; öfvervintrande rosettartade plantor: Vg. Hassle, 

 T jos, skogsmark A 2 1903; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Areschoug IV, p. 11. — Ascherson I, p. 337. — Johansson 

 III, p. 93. 



Sommarannuell och vinterannuell hapaxanth med nedtill m. 1. m. rosettlikt 

 förkortade internodier. 



Hjärtbladen äro såsom utväxta ovalt tunglika, skaftade, köttiga, ofta blågrede- 

 lint anlupna, c:a 2 + 6 x 1 — 2 mm. De kvarsitta ofta friska ännu på blommande 

 individ. — Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den tidigt rikt grenade huf- 

 vudroten. Af v en från hypokotylen synes rotutbildning äga rum. 



Hvad växtens varighetsförhållanden beträffar, uppgifves växten allmänt i flo- 

 rorna endast såsom ettårig eller sommarannuell. I Skåne såg jag vid Åhus väx- 

 platserna i slutet af augusti månad sommaren 1904 öfversållade af höstgroddplantor. 

 Att de höstgrodda plantorna här öfvervintra på förstärkningsstadiet torde vara gif- 

 vet. I Vg. Hassle, Tjos af mig i slutet af december månad 1903 observerade ung- 

 plantor befunno sig på rosettartadt stadium och syntes ännu fullständigt oberörda 

 af vinterkylan. Johansson, 1. c, har på Gottlancl funnit öfvervintrande rosett- 

 plantor. 



Senecio viscosus! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Uppl. Uppsala, sandåsen, 3 % 

 1903; ungplantor, Uppl. Uppsala, I7 / 5 1895, J. A. Z. Brundin; d:o d:o, Slottsbacken, 

 sandmark 28 Ao 1902. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 11. — Ascherson I, p. 337. — Brundin 

 I, p. 8. — Johansson III, pp. 93 — 4. — Lubbock I, 2, pp. 141 — 2. 



1 Jraf. Brundin, 1. c; Johansson. III, 1. c. — • Af Hildebrand, 1. c, angifves växten såsom i Tysk- 

 land typiskt efemer. 



2 Om birotbildning' hos 8. vulgaris se Freidenfelt I, pp. 160 — 1, Fig. 2. Taf. XVIII. 



