KtTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 40. N:0 2. 21 



Sommarannuell hapaxanth af sträckledad typ; internodieför langningen är dock 

 nedtill relativt svag. Grodd — ungplantor har jag observerat såväl tidigt på våren som 

 långt in på hösten ( 3 Vio 1902). Enligt Johansson, l. c., »uppträder S. viscosus i alla 

 stadier, från små groddplantor till fruktbärande individ, under större delen af vege- 

 tationsperioden. Sent groende frön gifva ofta upphof till dvärgexemplar; någon tyd- 

 lig rosettbildning äger ej rum. På vintern bortfrysa alla plantor utan undantag». 

 Genom groningsförsök har han öfvertygat sig »om att fröna ej genast äro grobara, 

 utan hvila öfver vintern». 



Hjärtbladen äro tjocka (dock mindre köttiga än hos föregående båda arter), 

 ovalt lancettlika, skaffade, kort sammanväxt slidiga; under epikotylutvecklingen ut- 

 växa ofta såväl skaft som skifvor; största uppmätta hjärtbladen mätte såsom ut- 

 växta 7 + 9x3 mm*. Primordialbladen äro hela eller svagt enkeltandade, långskaf- 

 tade, ovala, så småningom öfvergående i den typiska bladformen. Den förlängda hy- 

 pokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den rikt grenade hufvudroten. 



Senecio vernalis! 



Undersökningsmaterial: groddplantor: Sk. Efveröd, sandmark 25 A 1904; 

 i kultur uppdragna årsplantor: Vg. Hassle prästgård, trädgårdsland: fr. insaml. Sk. 

 Efveröd 16 /o, s. "A, plantor sk. 17 /o 1904; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Ascherson I, p. 338. 



Ascherson, 1. c, angifver S. vernalis såsom vinterannuell, sällan sommarannuell. 

 Sommarformen (sällsynt) benämner han glabratus (/. glabratus i Netxman I, p. 25). 

 Såsom blomningstid angifves för den vinterannuella formen maj, juni, för den som- 

 marannuella september — november. »- - ausserdem sind (wegen des Ueber- 



winterns) die unteren B(lätter) rosettenartig gedrengt.» (Ascherson 1. c). — I Skåne, 

 Efveröd, har jag funnit växten allmänt vinterannuell. I slutet af augusti månad 

 började groddplantor för året framkomma. Genom kulturförsök har jag öfvertygat 

 mig om frukternas grobarhet redan fruktmognadsåre fcs höst. 



På de i kultur uppdragna plantorna mätte hjärtbladen c:a 1,5 + 3x1 mm. 

 Med afseende på heterofylli och rotsystem öfverensstämmer S. vernalis nära med före- 

 gående arter af släktet. 



Senecio jacobaea. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 13. — Ascherson I, p. 339. — Johansson 

 III, p. 93. — Netjman I, p. 26. — Nilsson I, p. 164. '— Warming IV, p. 17. — 

 Wittrock IV, pp. 27 — 8. 



Senecio paludosus! 



Undersökningsmaterial: cfr. ungplantor: Sk. Kristianstad, Nosaby viken, 

 16 /e 1904. 



