KITNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 23 



nadt rosettskott ; i kultur å trädgårdsland uppdragna årsplantor voro dock på hösten 

 rikt rosettgrenade; å kraftigare plantor voro grenskotten svagt internodieförlängda, 

 båglikt utåt-uppåtgående. 



Med Gnaphalium silvaticum öfverensstämmer nära till sin utveckling den af 

 Neuman, I, p. 28, såsom underart till denna uppställda 



<; na pli a I i ii ni silvaticum p liorvegtcum! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: T. Lpm. Vaddetjäkko 2 7y 1903. 

 Hufvudroten är dock här kraftigare utbildad och kvarlefver åtminstone andra 

 året af växtens lif. 



Gnaphalium uliginosum ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Nordängen, sand- 

 strand, Ve 1902; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Johansson III, p. 77. — Wydler VI, p. 518. 



Sommarannuell hapaxanth af nedtill rosettlikt förkortade internodier. Gronin- 

 gen försiggår i naturen under maj — juni. ' 



Hjärtbladen ärp jämnbredt lancettlika, oskaftade, otydligt slidiga, c:a 2 X 0,5 

 mm.; särskildt hos dvärgexemplar kvarsitta de länge friska, så ofta ännu vid blom- 

 ningen. Örtbladen visa ingen egentlig heterofylli. Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter med den tunna, rikt och fint grenade hufvudroten. — Sidoskottalstring 

 inträder redan från hjärt- och nedre örtblads vecken. 



Gnapahlium luteo-album. 



Undersökningsmaterial: herbarieexemplar (H. U.). 

 Litteratur: Areschoug IV, p. 14. — Ascheeson I, p. 316. 

 Liksom föregående art uppgifves Gn. luteo-album i flororna såsom ettårig eller 

 sommarannuell. Nedre örtbladen äro m. 1. m. rosettartadt gyttrade. 



Helichrysum arenarium. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor : H. B. U. '% 

 1902, F. R. Kjellman; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Irmisch XIII, p. 461. — Wittrock IV, p. 28, anm. 1. 



»Vid odling i Stockholm har Gnapholium arenarium befunnits än äga, än sakna 

 rotskott. I förra fallet är växten flerårig, perennerande hufvudsakligen genom rot- 

 skotten, som alstras i stort antal ofta långt ut på blott tageltjocka rotgrenar; i se- 

 nare fallet dör växten efter första blomningen och blir således blott 2-årig » . ( Witt- 



1 Jinf. Johansson 1. c. 



