KITNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 29 



Odlad i H. B. U. sommaren 1904 utbildade E. uniflorus under groningsåret 

 ett relativt stor- och rikbladigt rosettskott (se fig. 4 e); hos kraftigare plantor syntes 

 redan på hösten första aret rosettgrenighet börja inträda. Hufvudroten var starkt 

 utbildad, och från hypokotyl och epikotylbas hade kraftiga birötter börjat utvecklas. 



Solidago Yirganrea! 



Undersökningsmaterial: 1 — 2-årsplantor: T. Lpm. Pieskenjurka 2i h 1903; 

 årsplantor: H. B. U. (Solidago virgaurea -parcellen å systematiska afdeln.) 17 /io 1903; 

 i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 20 /g, sk. u /,o— "Vm 1900, F. R, K.jell- 

 max: H. B. U. Vio 1904. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Frukterna synas vara grobara redan 

 fruktmognadsårets höst ; plantor efter sannolikt höstgrodda frukter insamlades nämli- 

 gen i H. B. U. d. 17 ,'io 1903. I regeln torde dock vårgroning äga rum i naturen. 



Hjärtbladen äro ovala, skaffade, utan tydligt slidparti ; å de i Torne Lappmark 

 insamlade årsplantorna mätte de c:a 2 + 4 x 1 — 1,5 mm., å de i H. B. U. tagna 

 plantorna ända till c:a 2 + 7x3 mm. Örtbladen visa svag heterofylli; å de i Torne 

 Lappmark tagna plantorna voro primordialbladen ofta rundade. Den förlända hypo- 

 kotylen sammanflyter med hufvudroten, men skiljes vanligen tydligt från denna ge- 

 nom sin violettaktiga färg, stundom äfven genom något större tjocklek. Hufvudroten 

 är tämligen rikt och kraftigt grenad, särskildt å de lappländska exemplaren, där 

 birotbildning ej syntes inträda förrän tidigast andra året. På de i H. B. U. insam- 

 lade plantorna hade å kraftigare individ birotbildning inträdt från epikotylens bas 

 redan första årets höst. Hufvudroten var dock ännu alltjämt det förnämsta rotsystemet. 



I kultur sommaren 1904 uppdragna årsplantor voro på hösten rikt rosett - 

 greniga. 



Öfvervintringen sker på öppet rosettstadium. 



Linosvris viilgaris! (Tafl. XXI, B: 3). 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : Öl. Thorslunda alfvar 17 /s 1904 

 (fig. 3 a-e). 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen synes i naturen för- 

 siggå om våren. 



Hjärtbladen (se fig. 3 a, b) äro tydligt sammanväxt slidiga, kortskaftade, ovala, 

 c:a 1 - 0,5 + 3 X 2 mm. Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. Den förlängda 

 hypokotylen sammanflyter med den genomgående, sparsamt grenade hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklar Linosyris å alfvaret ett några cm. högt epikotyl- 

 skott (se fig. 3 a, b), hvars nedre del är något upplagsförtjockad i och för närandet 

 af de i hjärtbladsaxillerna utbildade, slutna vinterknopparna. Hufvudroten utväxer 

 rätt ansenligt i längd, men förblifver dock tämligen svag och blott sparsamt gre- 

 nad (se fig. 3 a). Från epikotylbasen inträder tidigt birotbildning; birötterna äro 



