KtTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND 40. N:0 2. 37 



Litteratur: Brundin I, p. 28. — Irmisch V, pp. 196, 199, Taf. VII, Fig. 

 3—4. — Johansson III, p. 69. — Moe I, p. 38. 



I regeln bienn växt af rosettskottyp. Öfvervintringen sker på rosettstadiet. 



Hjärtbladen äro ovalt tunglika, skaftade, sammanväxt slidiga, blott obetydligt 

 utväxande under epikotylutvecklingen, c:a 3 + 5x4 mm. Örtbladen visa blott obe- 

 tydlig heterofylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den kraftigt gre- 

 nade hufvudroten. Äfven här är hufvudroten upplagsorgan, men dess upplagrande 

 betydelse inskränkes väsentligt, då från såväl hypokotylen som ofta äfven från epiko- 

 tylbasen kraftiga birötter komma till utveckling. Å herbarieexemplar synes därför vid 

 blomningen hufvudroten ofta förträngd af de från epikotylbasen kraftigt utbildade 

 birötterna; rosettstampartiet synes då m. 1. m. starkt ansvälldt, tydligen före blom- 

 ningen upplagrande. 



Med Johansson, 1. c., är jag böjd att uppställa C. lanceolatum såsom »ej all- 

 tid bienn utan kanske stundom trienn. — I okt. finner man rosetter af mycket olika 

 storlek. Somliga äro knappt 10 cm. i diameter, andra inemot 1 meter.» 



Cirsium palustre! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Surön, kärrkant, 

 Ve 1903; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Brundin I, pp. 32—3. — Irmisch V, pp. 196—7, Taf. VIII, 

 Fig. 10, 1. — Johansson III, p. 69. — Moe I, p. 38. 



Bienn eller oftare plurienn hapaxanth af rosettskottyp. Öfvervintringen sker 

 på rosettstadiet. 



Hjärtbladen äro tunglikt ovala, skaftade, svagt sammanväxt slidiga. Under 

 epikotylutvecklingen synes de blott svagt utväxa. Såsom utväxta mäta de c:a 4 + 

 20 x 4 mm. Rotsystemet öfverensstämmer till sin utveckling nära med föregående 

 arts; birotbildningen torde här vara ännu kraftigare. ' — De öfvervintrande roset- 

 terna neddragas vanligen starkt till följd af på hösten inträdande »rotförkortning». 



Cirsium acaule! 



Undersökningsmaterial: groddplantor: Vg. Wrangelsholm 2I / 5 1904, B. O. 

 H. Witte; ungplantsserie: Öl. Resmo, dikeskant, 2 7c 1904. 

 Litteratur: Irmisch V, pp. 196 — 7. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Groningen synes i naturen försiggå 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skaftade, rundadt ovala, c:a 3 + 10 X 7 mm. Primordialbladen 

 äro relativt fint mjuktaggade. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 skäligen grofva, sparsamt grenade hufvudroten. 



1 Jmf. Irmisch, I. c. 



