38 N. SYLVEN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Under groningsåret utvecklas ett m. 1. m. rikbladigt rosettskott, som öfvervin- 

 trar. Ehuru hufvudroten torde kvarlefva .relativt länge, inträder förr eller senare, 

 möjligen redan under första året kraftig birotbildning från epikotylbasen. — Det 

 första förstärkningsstadiet synes i naturen vara af flere års längd. 



Cirsium oleracenm. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 19 /s 1902, 

 F. R. Kjellman. 



Litteratur: Irmisch V, pp. 196 — 7. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Under groningsåret utvecklades i kultur 

 ett rik- och storbladigt rosettskott, hvilket liksom hos de hapaxanthiska arterna torde 

 öfvervintra. Hjärtbladen äro skaftade, ovalt tunglika, c:a 10 + 15 x 8 mm. Primor- 

 dialbladen äro ovala, svagt bukttandade, glest taggbräddade. Den förlängda hypo- 

 kotylen sammanflyter med den rikt och kraftigt grenade hufvudroten till ett svagt 

 förtjockadt och svagt upplagrande, pålliknande organ. Å de i kultur uppdragna, den 

 19 A- insamlade årsplantorna hade från epikotylbasen enstaka, kraftiga birötter kom- 

 mit till utveckling. Hufvudroten bortdör snart och rotsystemet utgöres så endast 

 af birötter. ' 



Cirsium bulbosum. 



Litteratur: Irmisch V, pp. 196 — 7. 



Cirsium arvense! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 19 / 8 

 1902, F. R. Kjellman; H. B. U. Au 1903. 



Litteratur: Irmisch V, pp. 193-6. — XVI, p. 461. - - Warming IV, p. 87. 



Pollakanthisk ört af direkt sträckledad typ. Groningen torde försiggå om våren. 



I kultur sommaren 1903 å trädgårdsjord ur »frö» uppdragna plantor nådde redan 

 första året en anmärkningsvärdt hög utveckling. Epikotylskottet blef ända till 0,5 

 m. högt, ännu dock alltjämt rent vegetativt. 2 Rotsystemet utbildades såsom ett 

 kraftigt hufvudrotsystem med de öfre kraftiga rotgrenarna horizontelt utgående; från 

 såväl själfva hufvudaxeln som från dessa horizontalgrenar utvecklades redan första 

 året ett flertal kraftiga adventivskott; ett flertal adventivknoppar voro jämväl nu 

 anlagda. Från adventivskottens underjordsdelar utvecklas birötter; adventivskotten 

 bilda härvid nya centra för rotvandringen. 



»Efter Lund og Rostrup dannes der i Spiringsaaret et ugrenet, straktleddet 

 Lovskud; foruden fine Sugerodder udvikles der fra Primroden et Antal stserke 



1 Jmf. Irmisch IV, p. 379, anm. 2. 



2 Irmisch, V, p. 195, uppgifter, att växten i kultur blommade under andra året. 



