KTTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 43 



gick växten i blom redan under groningsåret. I naturen synes dock det första för- 

 stärkningsstadiet vara af flere års längd. 



Lactuca scariola! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : H. B. U. (Lactuca scariola- 

 parcellen å systematiska afdelningen) 3 % 1904 : ungplantor— blommande individ : Sm. 

 Kalmar, mudderafstjälpningsplatsen 21 /u, 1% 1904. 



Litteratur: Ascherson I, p. 379. — Hildebrand II, p. 74 anm. 4. 



Lactuca scariola uppgifves (liksom L. quercina) af Ascherson, 1. c, såsom vin- 

 terannuell och bienn. De å K alm ar- fyndorten insamlade plantorna synas tala för såväl 

 höst- som vårgroning. De kraftigare, tidigare blommande plantorna syntes vara vin- 

 terannuella. de svagare, senare blommande sommarannuella ; bienna individ påträffa- 

 des ej. De vinterann uella individen hade de nedre örtbladen rosettlikt gyttrade, nu 

 den : Vo dock mestadels ner vissnade ; sannolikt hade ifrågavarande plantor öfvervin- 

 trat på öppet rosettstadium. De spädare, tydligen sommarannuella individen visade 

 nedtill å skottet blott svag eller ingen internodieförkortning. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 3 + 10 X 5 mm. (enligt mått å i kultur 

 uppdragna plantor). Primordialbladen äro kort eller otydligt skaftade, glest och svagt 

 bukttandade. Först andra eller tredje örtbladet visar tydligt framträdande nervtag- 

 gighet. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den starka, slutligen skäligen 

 grofva, grenade hufvudroten. 



Lapsana coiimnmis! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Uppl. Uppsala, trädgårdsland, 

 29 / 5 1902; Vg. Hassle prästgård, d:o 2 /e 1902; Uppl. Uppsala, I3 / 8 1895, J. A. Z. 

 Brfndin; höstgrodda plantor; Uppl. Uppsala, utkasthög z Vic 1901, / 4 1902; öfver- 

 vintrade rosettplantor, Uppl. Uppsala, ruderatmark l4 / s , '' 3 /s 1903; Vg. Hassle präst- 

 gård, trädgårdsland "/s, /«• 1903; enstaka perennerande planta: Uppl. Krusenberg 



/; 1904. 



Litteratur: Johansson III, pp. 79 — 80. 



Sommarannuell, vinterannuell och bienn hapaxanth af rosettskottyp. »Fröna» 

 äro genast vid mognaden grobara; groningen försiggår dock mestadels om våren. 



Hjärtbladen äro rundade— ovala, skaftade, kort sammanväxt slidiga. Under 

 epikotylutvecklingen utväxa ofta hjärtbladsskaften tydligt i längd. Såsom fullt ut- 

 växta mäta hjärtbladen c:a 6 + 6x4 mm. (å Uppsala- plantor af d. 29 / 5 1902 4 + 8x5 

 mm.). Primordialbladen äro rundade— rombiska, vingskaftade, glest och otydligt tan- 

 dade, relativt glest håriga. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den sär- 

 skildt å öfvervintrade plantor kraftiga, rikgrenade hufvudroten. 



Såsom vinterannuell och bienn öfvervintrar växten på öppet rosettstadium. 

 Individ, som på hösten börjat internodieförlängas, bortfrysa under vintern. 1 Bäst 



1 Jmf. Johansson, 1. c. p. 80. 



