KtXNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NIO 2. 69 



Till sin utveckling under det första förstärkningsstadiet synes G. silvestre nära 

 öfverensstämma med G. uliginosum och G. palustre. 



Galiuni verum! (Tafl. VI, B: 4.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Stommen, sand- 

 mark, 'Vt, 2S A 1902, "A 1903 (fig. 4 a, b, c); Uppl. Uppsala, Slottsbacken, sandmark, 

 l 7.-, 1902; Vg. Hassle, Fåleberg, sandmark, 16 A 1903; i kultur uppdragna årsplantor: 

 H. B. U. /» 1903 (fig. 4 d.) 



Litteratur: Cleve II, pp. 58 — 9, fig. 27. — Warming IV, p. 95. — Wink- 

 ler V, p. 105. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Enligt Cleves undersökningar, 

 1. c. p. 58, äro frukterna genast grobara. Vårgroning har af mig iakttagits i naturen. 1 



Hjärtbladen äro skattade, ovala, i spetsen ej eller ytterligt svagt urnupna, c:a 

 2,5 + 4 x 2 mm. Primordialbladen äro ovalt lancettlika, ofta otydligt uddspetsiga. 

 Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den rikt grenade, starka, men fina, 

 ljust brunfärgade hufvudroten. 



Ungplantan öfvervintrar grön (jmf. fig. 4 a, b); såväl hufvudskottet som de 

 från hjärt- och snart äfven från nedre örtbladsaxillerna utvecklade sidoskotten äro 

 härvid plagiotropt lagda. Enstaka ungplantor med under vintern afdödt hufvudskott 

 har jag på våren påträffat i naturen (se fig. 4 c). Mindre plantor med synbarligen 

 ännu efter öfvervintringen kvarlef vande hjärtblad har jag insamlat, Uppsala, Slotts- 

 backen, 12 /ä 02; sannolikt härstammade dessa från höstgrodda »frön». 



Odlad i H. B. U. å trädgårdsland sommaren 1903 (se fig. 4 d) nådde årsplan - 

 tan en utveckling nära öfverensstämmande med den af Cleve, 1. c. p. 59, för i 

 kultur ur »frön» uppdragna plantor beskrifna: »Skottsystemet, som snart lade sig 

 efter marken, förblef hela sommaren rent vegetativt och bestod vid dennas slut 

 af talrika, dels mångbladiga, plagiotropa (omkring 3 dm. långa) axlar ofvan jord, 

 dels gulhvita, lågbladbärande (2 — 3 dm. långa) utlöpare i jorden. 2 Det bruna huf- 

 vud- och birotsystemet var rikt förgrenadt. » Härefter tillägges: »följande sommar 

 blefvo utlöparnas ljusskot tdelar florala och satte frö. — Anmärkningsvärdt är, att 

 det rent vegetativa skottsystemet hos ettåriga individ öfvervintrar friskt och grönt, 

 under det att arten, sedan den väl blifvit flora], ej längre tillhör vår floras vinter- 

 gröna växter (Warming, Om skudbygning etc. p., 95).» 



Galium mollugo! (Tafl. VI, B: 5.) 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie: Vg. Hassle kyrkogård, Ve, 

 1H /s 1902, 15 A 1903 '(fig. 5 a— c), A 1904. 



1 Obs. i samband härmed G. verum såsom vinterståndare! Jmf. Sernander III, p. 326; Norén 

 ocli AVitte I. pp. 72 — 3. 



2 Se X å fig. 4 d. 



