70 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Litteratur: Winkler V, p. 105. 



Örtartad pollakanth af direkt sträekledad t,yp. Frukterna äro grobara redan 

 fruktmognadsårets höst; såväl höst- som vårgroning förekommer i naturen. 



Hjärtbladen äro skattade, ovala, i spetsen svagt — nästan omärkligt urnupna, 

 c:a 2 + 4 x 2,5 mm. Om heterofylli, hypokotyl och hufvudrot se föreg. art. Under 

 groningsåret inträder i naturen blott svag eller ingen egentlig birotbildning; under 

 senare delen af ungplantsstadiet utvecklas birötter från skottbaserna. Birotbildnin- 

 gen synes dock här aldrig blifva synnerligen kraftig ännu under det första för- 

 stärkningsstadiet. 



Under första året utvecklas i naturen ett m. 1. m. rikgrenadt, vanligen plagio- 

 tropt skottsystem, som antingen öfvervintrar fullständigt vintergrönt (fig. 5 a) eller 

 under vintern bortdör till sina öfre skottpartier ; öfvervintringen sker då förmedelst 

 de nedre relativt korta, vinterskottartade sidoskotten (jmf. fig. 5 b). Ungplantstadiet 

 synes i naturen vara af minst två, års längd. På äldre ungplantor synas stundom 

 de nedre sidoskotten m. 1. m. utlöparartade, låg — örtbladiga (jmf. fig. 5 c). 



Sherardia arvensis ! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : H. B. U., Sh. arvensis-j>a,r- 

 cellen å systemat, afdeln., "A o 1903, 3 % 1904. 



Litteratur: Goebel II, p. 561. — Hildebrand II, p. 74, anm. 4. — Jo- 

 hansson III, p. 94. — Lubbock I, 2, pp. 78—9, fig. 444. — Wydler VI, pp. 

 476—7. 



Asperula odorata! 



Undersökningsmaterial: 1 — 2-årsplantor : Uppl. Harparbol 25 / 5 1904; i 

 kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. %, 2 / 8 , /n 1903. 

 Litteratur: Wydler VI, p. 490. 



Örtartad pollakanth af direkt sträekledad typ. Groning synes i naturen för- 

 siggå om våren. 



Hjärtbladen äro kortskaftade, ovala, i spetsen grundt urnupna, c:a 2 + 10 X 4 

 mm. Primordialbladen äro relativt korta och breda, vanligen utan uddspets. Den 

 förlängda hypokotylen är genom olika färg och större groflek tydligt afgränsad från 

 den finare, dock äfven den snart tämligen starka, fingrenade hufvudroten. Tidigt 

 utvecklas ur hjärtbladsaxillerna och äfven från nedre örtbladsaxillerna plagiotropa — 

 uppstigande örtbladsskott. Fram mot hösten uppträda dessutom i hjärtblads vecken 

 accessoriskt eller såsom sidoskott af nästa ordning från örtbladsskotten lågbladsklädda, 

 vid nodi birotdrifvande utlöpare. Birötter hafva nu utbildats äfven från epikotylbasen. 



Under vintern bortdö of van jordsdelarna, och blott utlöpare och rotsystem öfver- 

 vintra. En enda i naturen insamlad andraårsplanta visar hufvudskottet afdödt, ersatt 



