80 N. SYLYÉN. OM DE SVENSKA DIKOTYLEUONERNA. 



Linaria elatine. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 105. — Ascherson I, p. 471. — Johansson 

 III, p. 81. 



Linaria minor! 



Undersökningsmaterial: groddplantor: Uppl. Uppsala 3 % 1903; ung- 

 plantor—blommande individ: Öl. Resmo alfvar ,/ 1895; herbarieexemplar (H. U.). 



Litteratur: Areschoug IV, p. 105. — Ascherson I, p. 474. — Irmisch XVI, 

 p. 469. - - Johansson III, p. 81. - Winkler VII, p. 1. — Wittrock IV, p. 29. 



Sommarannuell hapaxanth af direkt sträckledad typ. — Hjärtbladen äro ovala, 

 kortskaftade, c:a 2 + 4 X 2 mm.: de kvarsitta stundom friska ännu vid blomningen, 

 så särskildt å dvärgexemplar. 



Veronica frnticans! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : T. Lpm. Vaddetjåkko, ängs- 

 mark, 2 7 7 1903. 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 (T. Lpm.) om »våren» (försommaren: juli månad). 



Hjärtbladen äro kortskaftade, ovala, c:a 0,5 + 1,5 x 0,8 mm. Örtbladen visa 

 ingen egentlig heterofylli. Den starkt förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 relativt fina, sparsamt fingrenade hufvudroten. 



Första året torde i naturen blott få epikotyla internodier komma till utveck- 

 ling. Hypokotylen lignifieras, och sannolikt utbildas redan nu från dess nedre del 

 birötter; hufvudroten är af kort varighet. Under öfvervintringen synas örtbladen 

 nervissna och de öfre skyddande kvarsitta kring skottspetsen. Sidoskottalstring in- 

 träder ej ännu, om ej hnfvudskottet på ett eller annat sätt skadats. Exemplar med 

 afdödt hufvudskott och detta ersatt af ett hjärtbladsaxillärskott har jag insamlat. — 

 Vanligen inriktas skotten m. 1. m. plagiotropt. Birotbildning inträder så från öfre 

 hypokotylen och slutligen äfven från epikotylen. 



Veronica alpina! 



Undersökningsmaterial: års— flerårsplantor: T. Lpm. Vassijaure 7 /s, 18 A 

 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. / 10 1903, gr. 2 %, sk. '/ 10 1904. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om »våren» (försommaren); äfven under odling har växten visat sig vårgroende. 



