KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR BAND 40. N:0 2. 83 



typen: »höstgroende bienna' växter, hvilka öfvervintra i form af rosettplantor». — 

 Den sommarannuella formen är dock direkt sträckledad, i motsats mot den m. 1. m. 

 rikgrenade vinterannuella formen vanligen ogrenad. 



Veronica triphylla. 



Litteratur: Aeeschoug IV, p. 111. — Ascherson I, p. 486. — Johansson 

 ///, p. 102. 



Veronica scntellata ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Nordängen 3 7u 

 1902; Sk. Kristianstad '7,, .7 1904; Vg. Hassle, Säbyskogen A 1905. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skaffade, ovala — lancettlika, c:a 1 +4x2 mm. Den förlängda 

 hypokotylen sammanflyter med den rikt och fint grenade hufvudroten. 



Hufvudskottet synes i det längsta vara ortotropt eller m. 1. m. uppstigande. 

 Tidigt utbildas från hjärt- och nedre örtbladsaxillerna plagiotropa, örtbladiga utlöpar- 

 skott. De nedre af dessa synas stundom vid basen lågbiadiga. Slutligen neddrages 

 älven hufvudskottet mot marken af de från nedre nodi utvecklade birötterna; huf- 

 vudskottet blir sålunda slutligen liksom sidoskotten utlöparartadt. Öfvervintringen 

 sker på vintergrönt stadium. Blomning torde i naturen inträda tidigast andra året. 



Veronica anagallis. 



Undersökningsmaterial r i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 2 7« 1902, 

 F. R. Kjellman. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. — Under groningsåret utveck- 

 lade den i kultur uppdragna plantan (insamlad redan d. 2 7«) ett c:a dm. -högt epiko- 

 tylskott; från hjärt- och örtbladsaxillerna hade begynnande sidoskottalstring inträd t. 

 Den förlängda hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den svaga, sparsamt grenade 

 hufvudroten; från hjärt- och örtbladsnodi inträder tidigt kraftig birotbildning. Epi- 

 kotylskottet blifver snart nedliggande — båglikt uppstigande. 



Veronica aqnatica ! 



Undersökningsmaterial: 1— 2-årsplantor : Öl. Resmo, Möcklemossen 2 7„ 

 1904. 



1 Höstgroende bienna här likvärdigt med vinterannnella! Jmf. Sylvén VI. p. 178. 



