84 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Af de insamlade ungplantorna att döma synes V. aquatica till sin utveckling 

 nära öf verensstämma med närmast föregående och efterföljande båda arter. Ett vid 

 nodi birotdrifvande, utlöparartadt epikotylskott utbildas ; de af mig insamlade ung- 

 plantorna voro alla ännu ogrenade. Öfvervintringen syntes hafva skett på m. 1. m. 

 vintergrönt stadium. Blomning synes i naturen inträda under den andra vegeta- 

 tionsperioden. 



Veronica beccabunga ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle /.,,/•., 1903; Gtl. 

 Visby 2S /c 1904. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 1+2x1 mm. Primordialbladen äro hel- 

 bräddade. Den förlängda hypokotylen är vanligen genom större groflek tydligt af- 

 gränsad från den svaga, sparsamt grenade hufvudroten. Tidigt utbildas birötter från 

 hypokotylen, snart äfven från epikotylbasen. Epikotyl skottet inriktas plagiotropt. 



Under groningsåret utvecklas å hufvudskottet ett större eller mindre antal in- 

 ternodier; från de nedre axillerna inträder förr eller senare sidoskottalstring. Sido- 

 skotten blifva liksom hufvudskottet nedliggande, birotdrifvande vid nodi. Öfvervint- 

 ringen synes ske på vintergrönt stadium. Hufvudroten synes stundom bortdöd redan 

 första årets höst; skottaxlarnas bortdöende baktill börjar nu snart äfvenledes inträda. 

 Blomning torde i naturen kunna inträda redan under den andra vegetationsperioden. 



Af de vid Visby insamlade årsplantorna befanns en planta semisynkotyl af tre 

 med hvarandra ofullständigt sammanväxta hjärtblad. 



Veronica chama&drys! (Tafl. XXII: 4.) 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle prästgård, sandjord, 

 V?, 28 / 8 1902 (fig. 4) ; andraårsplantor : Vg. Hassle, Nordbacken, gammal åker, 'V.-, 1903. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groning försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skaftade, rundade— spadlika, c:a 2 + 4 x 5 mm. Heterofylli 

 m. 1. m. svag; primordialbladen stundom helbräddade, rundadt spadlika. Den för- 

 längda hypokotylen sammanflyter med den fint och rikt grenade hufvudroten. Tidigt 

 utvecklas från hjärt- och nedre örtbladsaxillerna plagiotropa, utlöparartade sido- 

 skott (se fig. 4) ; äfven hufvudskottet blifver snart plagiotropt inriktadt. Kraftiga 

 birötter utvecklas nu från hypokotyl och epikotylbas, slutligen äfven från örtblads- 

 nodi (se fig. 4). 



Öfvervintringen sker på vintergrönt stadium ; på våren äro bladen ofta under- 

 till vackert violettfärgade. — Blomning torde i naturen kunna inträda redan under 

 andra året. 



