SS N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Pédicularis palustris! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Uppl. Torstuna 7s 1895, J. A. Z. 

 Brundin; Nb. Brännberg \/ a 1903; Sk. stranden af Råbelöfssjön "A 1904; 2-års- 

 plantor: Uppl. Länna 17 /.-, 1904; Öl. Sandby, fuktig alfvarmark 20 /« 1905. 



Litteratur: Brundin /, pp. 29 — 30, fig. 5. - - Moe I. p. 39. — Warming 

 V, p. 62. 



Bienn eller enligt Moe. 1. c, ofta plurienn liapaxanth af rosettskottyp. 



Hjärtbladen äro skaffade, ovala, c:a 3 + 4x2 mm. Primordialbladen äro rela- 

 tivt enkelflikade. Hypokotylen sammanflyter med hufvudroten till ett nedtill vanli- 

 gen blott sparsamt grenadt upplagsorgan. 



Öfvervintringen sker förmedelst sluten, af typiska lågblad bildad stamspetsknopp 

 (jmf. Brundin, 1. c). 



De å Öland insamlade, blommande individen syntes tillhöra en lågväxt, i regeln 

 ogrenad, vid epikotylbasen birotdrifvande form. Hufvudroten var relativt svagt upp- 

 lagsfört jockad. 



Pédicularis silvatica! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor: Vg. Hassle, Surön, sandstrand, 

 Ve 1903. 



Litteratur: se föreg. ! 



P. silvatica tillhör samma typ som föregående art. — Hjärtbladen äro här 

 mera kortskaftade och mera jämnbredt ovala, c:a 1 + 2,5 x 1,2 mm. 



Pedicul a ris 1 apponica ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: T. Lpm. Vassijaure Vs 1903. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. Växten syntes i Torne lappmark vara 

 vårgroende.' 



Hjärtbladen äro långskaftade, ovala, c:a 7 + 3x2 mm. Örtbladen äro relativt 

 enkelflikade. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den sparsamt grenade, 

 genomgående hufvudroten. Blott unga årsplantor hafva undersökts. 



Pédicularis hirsuta ! 



Undersökningsmaterial: groddplantor: T. Lpm. Vassitjåkko 17 / 7 1903. 



Af ungdomsstadier af P. hirsuta har jag påträffat blott rena groddplantor. 

 Hjärtbladen voro långskaftade, jämnbredt ovala, c:a 12 + 2x0,8 mm. Hufvudroten 

 var ännu ogrenad. 



