KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. NIO 2. 93 



Tidigt inträder sidoskott alstring från hjärt- och nedre örtbladsaxillerna. Åtmin- 

 stone hjärtbladsskotten antaga karaktär af utlöpare (se fig. 3 a, b). Dessa voro å de 

 af mig i Västergötland insamlade plantorna dels örtbladiga, vid nodi rotslående 

 ofvanjordsutlöpare (se fig. 3 b), dels lågbladiga, typiska under jordsutlöpare (se 

 fig. 3 a). Årsplantor, som första årets höst utbildat kraftiga, grenade, mot spet- 

 sarna starkt upplagsförtjockade under jordsutlöpare, har jag insamlat i Uppland, 

 Flottsund och vid Valloxen. — Under vintern individualiseras utlöparskotten 

 genom moderväxtens fullständiga bortdöende. Blomning synes i naturen inträda 

 först efter ett flerårigt första förstärkningsstadium. Under odling går dock växten 

 å hufvudskottet i blom och äfven frnktsättning redan under groningsåret (Kjellman, 

 1. c). Irmisch, som äfven följt växtens utveckling från frö, säger, 1. c. p. 65, om 

 växtens inträde i blomning: »bei der Cultur gelangen die Exemplare oft schon im 

 zweiten Jahre zur Bliithe; in der freien Natur mogen dariiber meist mehrere Jahre 

 vergehen. » 



Lycopus européns ! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle, Nordängen VJ / 7 

 1902; Sk. Kristianstad, Nosabyviken 16 /,) 1904; Sk. Kristianstad, Hammar 23 / 8 1904; 

 i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, sk. ls /s, ll_1 %o 1900, F. K. 

 Kjellman. 



Litteratur: Irmisch XIII, pp. 65 — 6, Taf. III, Fig. 24—9. — Kjellman 

 II, p. 253. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckleciad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skaftade, rundadt ovala, c:a 2,5 -t- 2,5 x 2 mm. Primordialbla- 

 den äro helbräddade eller svagt och glest bukttandade. Den förlängda hypokotylen 

 sammanflyter med den rikgrenade hufvudroten. 



Från hjärtbladsaxillerna utbildas tidigt lågbladiga, båglikt ned i jorden sig 

 sökande, mot spetsarna m. 1. m. starkt upplagsförtjockade utlöpare. Moderväxten 

 bortdör fullständigt vid vegetationsperiodens slut, och öfvervintringen sker här såsom 

 hos Me nth a -arterna förmedelst utlöparna. Vanligen är epikotylskottet hos Lycopus 

 mindre kraftigt utbildadt än hos Mentha-artema, (jmf. Kjellman, 1. c); dock gick 

 växten, odlad i H. B. U. å trädgårdsland, sommaren 1902 i blom redan under gro- 

 ningsåret. — Utvecklingen från frö är utförligt beskrifven af Irmisch, 1. c, p. 66. 



Sal via pratensis! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor: H. B. U., systematiska af del- 

 ningen (S. pratensis-TpavceYlen), Vlo 1903. 



Litteratur: Irmisch XIII, pp. 67-8, Taf. III, Fig. 37—9. 



