KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 97 



Cliiiopoctiiuti vulgäre! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. träd- 

 gårdsland, /io 1903. 



Litteratur: Irmisch XIII, pp. 71—2, Taf. III, Fig. 44. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Odlad å trädgårdsland i H. 

 B. U. sommaren 1903 gick växten från frö till frö på ett år. Från hjärt- och nedre 

 örtbladsaxillerna hade på hösten sidoskottbildning inträdt. Sidoskotten äro m. 1. m. 

 utlöparartade, relativt korta, båglikt utåt — uppåtgående, oftast med spetsarna redan 

 nu på hösten nående ofvan jord, här med begynnande örtbladsutbildning; första ut- 

 löparnodi äga typiska lågblad. Stundom voro utlöparna redan nu grenade. Från 

 utlöparnodi och vanligen äfven från epikotylbasen hade birötter utbildats. Hufvud- 

 rotsystemet var kraftigt och rikgrenadt med genomgående hufvudrot. - Öfvervin- 

 tringen sker förmedelst utlöparna. 



Utvecklingen från frö är äfven följd af Irmisch, 1. c: »Die Hauptachse der 

 Keimpflanzen bringt bisweilen schon im ersten Jahre Bliithen; gewöhnlich aber stirbt 

 sie, ohne Bliithen gebracht zu haben, in den obern Theilen ab, und aus den untern 

 brechen perennirende Triebe hervor. Die Hauptwurzel bleibt schwach und stirbt in 

 der Regel schon im zweiten und dritten Jahre ab und wird durch die Nebenwurzeln, 

 die aus den Achsen hervorgehen, ersetzt. Die perennirenden Triebe stehen bald senk- 

 recht öder schief aufsteigend neben den vorjährigen, in den obern Theilen abgestor- 

 bener Achsen, bald legen sie sich auf längere öder kurzere Strecken auf den Boden; 

 andere, mit Schuppenblättern versehene, treiben erst abwärts in den Boden.» 



Seutellaria galériculata ! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Sk. Kristianstad, Nosabyviken i6 /n, 

 3 Va 1904; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. / l0 1903. 



Litteratur: Irmisch XIII, pp. 88—9, Taf. IV, Fig. 113-14. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren. 



Hjärtbladen äro skattade, rundadt kvadratiska — spadhka, i spetsen grundt ur- 

 nupna; såsom fullt utväxta mäta de ända till c:a 7 + 4x4 mm. Primordialbladen 

 äro relativt korta och breda, hjärtlika — spadlika, helbräddade eller glest bukttandade. 

 Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den rikt och fint grenade hufvudroten. 



I naturen utvecklas under groningsåret ett vanligen blott några få cm. högt 

 epikotylskott, från hvars hjärt- och nedre örtbladsaxiller lågbladiga, m. 1. m. starkt 

 upplagsförtjockade, vid nodi birotdrifvande underjordsutlöpare tidigt komma till ut- 

 bildning. Odlad å trädgårdsland i H. B. U. sommaren 1903 nådde växten 

 under groningsåret visserligen ej floralstadium, 1 men ändock hög vegetativ utveck- 

 ling. Ofvan jord utvecklades ett rikgrenadt, ortotropt axelsystem, i jorden ett kraf- 



1 Irmisch, 1. c. p. 88, har dock nppgifyit växten blomma redan under groningsåret. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 40. N:o 3, 13 



