KtJNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:0 2. 99 



so erschöfpt, dass sie mit der Fruchtreife gänzlich abstirbt; perennirt sie aber, so 

 geschieht das durch die untern mehr öder weniger gestreckten seitlichen Seitentriebe, 

 die auf dem Boden liegen.» 



Af Kjellmaist, 1. c, föres Pnmella vulgaris till samma typ som Leontodon-ax- 

 terna, Erigeron-axterna. m. fl., livarvid anmärkes, att den »har epikotylens internodier 

 något förlängda». Den i naturen utvecklade årsplantan torde dock visa föga likhet i 

 sin utveckling med ofvannämnda växtarter. 



*& 



Pruiiella grandiflora ! 



Undersökningsmaterial: 1 — 2-årsplantor, Gtl. Bro, kalkhed 2 7« 1904; i 

 kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, sk. V», 11_I %o 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Irmisch XIII, p. 90, Taf. IV, Fig. 121. 



Pr. grandiflora öfverensstämmer enligt Irmisch, 1. c, till sin första utveckling 

 närmast med föregående art, hvilken dock är tidigare och mera rikgrenad. 



Hjärtbladen äro skaffade, spadlika, i spetsen svagt urnupna, c:a 3+4x4 

 mm., å i kultur uppdragna plantor ända till 10 + 8 X 9 mm. Örtbladen visa föga 

 utpräglad heterofylli. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den grenade, 

 genomgående hufvudroten. 



Under groningsåret utvecklade de å trädgårdsland ur den 20 / ti 1900 sådda och 

 samma år grodda frukter uppdragna årsplantorna ett rosettliknande, blott svagt in- 

 ternodieförlängdt, ännu ogrenadt epikotylskott. Från hypokotyl och epikotylbas ut- 

 vecklades talrika och kraftiga birötter. - - De i naturen insamlade ungplantorna voro 

 ännu andra året ogrenade, rosettskottartade. 



Nepeta cataria ! 



Undersökningsmaterial: års — andraårs-plantor : Vg. Hassle, Holmarna, ru- 

 deratmark, 27 /s 1902, 2 7s 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 7<i, sk. 

 '%, "-"/« 1900, F. R. Kjellman; H. B. U. /,. 1903. 



Litteratur: Irmisch XIII, p. 73. — Kjellman II, p. 254. - - Moe I, p. 38. 



Pollakanthisk ört 1 af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår i naturen 

 om våren. 



I naturen har jag funnit växten första året rent vegetativ. Epikotylskott et ut- 

 vecklas vanligen till ett par dm:s höjd. I örtbladsvecken komma väl sidoskott till 

 anläggning, men i regeln ej till någon högre utveckling. Hufvudrotsystemet är kraf- 

 tigt; en m. 1. m. rikt grenad, tidigt lignifierad, genomgående, hufvudrot utbildas. 

 Birot bildning inträder vanligen ej ännu. Öfvervintringen sker förmedelst särskilda 

 ur bjärt- eller möjligen nedre örtbladsaxillerna utvecklade, ortotropa (eller båglikt 

 uppstigande), öppna vinterskott; 2 under vintern bortdör hufvudskottet till sina 

 öfre delar. 



1 Enligt Moe, 1 c, bienn — perenn. 

 -' Jmf. Kjelljian, 1. c. 



