106 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Sommar- och vinterannuell hapaxanth af direkt sträck] edad typ. ' Från tidigt 

 på våren till sent på hösten påträffas af växten snart sagdt alla utvecklingsstadier 

 från rena groddplantor till blommande och frnktificerande individ. »Friska grodd- 

 plantor i alla stadier ända upp till individ, som börjat sin blomning, förekomma hela 

 hösten och vintern» (Johansson III, 1. c). — L. purpureum ingår allmänt i den 

 s. k. vinterfloran. 2 



Hjärtbladen äro skaftade, rundadt ovala, med tydligt urtagen bas och svagt 

 urnupen spets; hjärtbladsskaften utväxa vanligen här såsom hos föregående art starkt 

 under epikotyl utvecklingen; såsom fullt utväxta mäta hjärtbladen c:a 7 + 6 X 5 mm. 

 å plantor från Västergötland, Hassle 7,, 1902, c:a 15 + 6x4 mm. å plantor från 

 Uppsala 2 % 1903. Den förlängda hypokotylen öfvergår utan tydlig gräns i den fint 

 och rikt grenade hufvudroten. 3 Tidigt inträder kraftig sidoskottalstring från hjärt- 

 och nedre örtbladsaxillerna. 



Med L. purpureum öfveretisstämma nära de öfriga hapaxanthiska Lamium- 

 arterna. 



Galeopsis ladairaiii ! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Vg. Hassle, vårsådd åker, 

 14 / 7 1902. 



Litteratur: Briquet I. — Brttndin I, p. 8. — Johansson III, p. 75. — 

 Lubbock I, 2, p. 388. 



Sommarannuell hapaxanth af direkt sträckledad typ. 



Hjärtbladen äro skaftade, rundadt ovala, stundom i spetsen intryckta, vid 

 basen svagt piltandade, c: a 4 + 7 X 4 mm.; skaft och skifvor utväxa tydligt under 

 epikotylutvecklingen. Primordialbladen äro ovala, relativt glest och svagt trubb- 

 sågade. Den förlängda hypokotylen blir stamlik; den är vanligen vackert rödaktigt 

 färgad. Hufvudroten är m. 1. m. rikt grenad, genomgående. 1 



Oaleopsis tetrallit och öfriga arter af släktet Galeopsisl 



Undersökningsmaterial: grodd—ungplantor: Uppl. Uppsala, sandåsen, '% 

 1903, 27 A 1902; Vg. Hassle, Fåieberg, ruderatmark, 10 /, 1903; T. Lpm. Poulmavara, 

 ruderatmark (gammalt lappläger) 2 7 7 1903; »sen»grodd planta: Uppl. Uppsala, Slotts- 

 backen, utkasthög, 2 7io 1901; O. versicolor: grodd— ungplantor: Uppl. Uppsala, l2 / 5 

 1895, J. A. Z. Brundin. 



Litteratur: se föreg. — Irmisch XIII, p. 76. Winkler I, p. 12. - 



XII, p. 35. 



1 Af Brundin, 1. c, uppföres växten såsom efemer; exakta bevis föl' artens eferoeritet saknas dock ännu. 



2 Jmf. Johansson I, 1. c, Witte, 1. c, Wittrock. 1. c. 



3 Om rotsystemet se Freidenfelt I, p. 132. 



1 Om rotsystemet jmf. Freidenfelt I, p, 132. 



