108 N. SYLVÉN, OM BE SVENSKA DIKOTYLEDONJSRNA. 



äro liksom hos M e»/Å«-arterna låg- eller örtbladiga utlöpare ; alltefter olika lokala 

 förhållanden torde lågbladiga underjords- eller örtbladiga ofvanjordsutlöpare komma 

 till utveckling. Öfvervintringen sker såsom hos Menfka-axterna. förmedelst utlöparna. 



Teucrium scorodonia. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U., s. 2 % 

 sk. 18 /s, 11_16 /i, 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Kjellman II, p. 254. 



Enligt Kjellman, 1. c., tillhör T. scorodonia samma typ som Nepeta cataria 

 m. fl. Labiater (se ofvan!). 



Hjärtbladen äro skaf tade, rundadt spadlika, i spetsen svagt intryckta, c:a 

 6 + 7x6 mm. Primordialbladen äro relativt glest håriga. Den förlängda hypoko- 

 tylen sammanflyter med den starka, rikgrenade, genomgående hufvudroten. 



Ajuga reptans! 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U., Ai 1903. 

 Litteratur: Irmisch XIII, p. 91, Taf. IV, Fig. 134—6. 



Örtartad pollakan th af rosettskottyp. — Odlad å trädgårdsland sommaren 1903 

 nådde växten under groningsåret ett rikgrenadt rosettstadium. Såväl hufvnd- som 

 sidoskotten voro dock svagt internodieförlängda, sidoskotten båglikt uppstigande. 

 Hufvudroten syntes tidigt förträngd af de från epikotylbasen kraftigt utvecklade bi- 

 rötterna. Öfvervintringen skedde på vintergrönt stadium. 



Enligt Irmisch, 1. c, »gelangt Ajuga reptans gewöhnlich schon im zweiten 

 Jahre nach der Keimung zur Bliithe; im ersten biidet sich nur eine Rosette decus- 

 sirter Laubblätter. Die Hauptwurzel ist nicht stärker als die bald sich entwickelnden 

 zahlreichen Nebemvurzeln und hat keine länge Dauer. Ara Grunde des Bliithensten- 

 gels bilden sich die axillären Ausläufer». 



Ajuga pyramidalis! 



Undersökningsmaterial: ungplantor: Vg. Hassle, Surön, myllrik skogsbacke, 

 Vn 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. A,, 1903. 



Örtartad pollakanth af rosettskottyp. — I naturen insamlade, öfvervintrade 

 ungplantor voro på våren (andra året!?) ännu ogrenacle med kvarlefvande hufvud- 

 rot. Från hypokotylen och epikotylbasen hade en eller annan birot kommit till ut- 

 veckling. Öfvervintringen hade tydligen skett på öppet rosettstadium. Bladen voro 

 efter öfvervintringen undertill svagt violettfärgade. 



Under odling å trädgårdsland i H. B. U. sommaren 1903 inträdde redan första 

 åi-ets höst begynnande sidoskottalstring ; från hypo- och epikotyl hade ett kraftigt 

 birotsvstem utbildats. 



