118 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Planter var ogsaa det nederste Par Lovblade faldet af; till Blomsterdannelse var der 

 intet Spor; men i Kimbladaxlerne vare smaa blegrode Knopper komne till Udvikling; 

 loraden Kimbladenes Axelknopper udvikles ogsaa Knopper, som stöttes af disses sksel- 

 formede Knop — Kimblade, og tillige kommer en accessorisk Knop med et lignende 

 Udstyr till Udvikling under Hovedknoppen, saa at der i hvert Kimblads Axel findes 

 mindst 4 tydelig fremtreedende Knopper med tykke, redlige, korsvis modsatte Nedre- 

 blade. » Under hjärtbladen hafva m. 1. m. förtjockade birötter kommit till utveck- 

 ling. »Hovedaxen gaaer efter den l:ste Vsextperiode till Grunde lige ned til den Del, 

 der bserer det omtalte Komplex af Knopper; disse ere Plantens Overvintringsorganer.» 

 De af mig i naturen insamlade ungplantorna visade en utveckling nära öfver- 

 ensstämmande med den af Warming beskrifna; dock är utvecklingen i naturen mindre 

 kraftig (se fig.). Blott ett några få cm. högt epikotylskott utvecklas under gronings- 

 året. Sannolikt komma här blott enkla hjärtbladsknoppar till utveckling. Ung- 

 plantsstadiet synes i naturen vara af flere års längd (jmf. fig. 1 b — d). Öfvervin- 

 tringen sker alltjämt förmedelst de ur respektive nedre bladaxillerna utvecklade, slutna 

 vinterknopparna; vanligen synes dock blott en af dessa följande år utvecklas (se fig. 

 1 b — d). Hufvudroten är i naturen länge kvarlefvande, ännu andra eller tredje året 

 växtens enda rotsystem (se fig. 1 b, c). Hypokotylen och öfre delen af hufvudroten 

 äro svagt upplagsförtjockade ; så äfven de senare från skottens basaldelar rikligt och 

 kraftigt utbildade birötterna (jmf. fig. 1 b — d). 



Gentiaiia nivalis! 



Undersökningsmaterial: herbarieexemplar (H. U). 

 Litteratur: Moe, I, p. 38. — Wydler VII, p. 278. 



I regeln sommarannuell, synbarligen äfven öfvervintrande (vinterannuell eller 

 bienn?) hapaxanth af nedtill rosettlikt förkortade internodier. I Torne lappmark 

 har jag funnit växten rent sommarannuell; i Lule lappmark, Björkholmen, påträffade 

 jag i slutet af juli månad sommaren 1901, från de nu vissnade rosettbladens axiller 

 rikt grenade, fruktificerande individ, hvilka efter allt att döma måste anses hafva 

 öfvervintrat; huruvida dessa föregående år varit höst- eller vårgrodda var naturligt- 

 vis omöjligt att afgöra; årsplantor eftersökte jag ej. I Uppsala universitets herbarium 

 befintliga, tidigare blommande, rikt grenade individ synas likaledes tala för, att väx- 

 ten uppträder under öfvervintrande form. — Af Moe, 1. c, angifves också växten 

 såsom » bienn » . 



Grodd— ungplantan är beskrifven af Wydler, 1. c. — Hjärtbladen kvarsitta 

 ofta friska ännu vid blomningen. 



Gentiaiia tenella! 



Undersökningsmaterial: ungplantor— blommande individ: T. Lpm. Abisko 

 L "V 8 1903; herbarieexemplar (H. U.). 



