K.UNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 40. N:u 2. 121 



Ligustruiu vulgäre. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, 

 sk. " 1G Ao 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Kjellman II, p. 252. 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad, motsattbladig typ. — Hjärtbladen 

 äro fasta, kort- eller nästan oskaftade, rundadt ovala, c:a 1 — -2 + 15X 12 mm. Pri- 

 mordialbladen äro bredt ovala. Hypokotylen är förlängd, stamlik, och ingår i stam- 

 systemet; nedåt öfvergår den utan tydlig gräns i den rikt grenade, genomgående, 

 tidigt ljgnifierade hufvudroten. 



Af Kjellman, 1. c., föres L. vulgäre till samma typ som Lonicera xylosteum 

 (se ofvan!). 



Fraxinus excelsior! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: Vg. Hassle prästgård, träd- 

 gårdsland, Ve, 2 Vs 1902; andraårsplantor: d:o d:o A 1903. 



Litteratur: Cleve II, pp. 66—8, fig. 27. — Lubbock I, 2, pp. 214—15, 

 fig. 512. — Wichura V, p. 572. - Wittrock II, p. 443—4. — Wydler VI, p. 628. 



Trädartad pollakanth af direkt sträckledad, motsattbladig typ. Groningen för- 

 siggår i naturen på våren; enligt Cleves kulturförsök, 1. c. p. 67, äro frukterna gro- 

 bara först andra våren (2 år) efter fruktmognaden; så anmärker också redan 

 Wichura, 1. c. 



Hjärtbladen äro relativt kortskaftade, ovalt lancettlika, c:a 6 + 39 X 14 mm. 

 Primordialbladen äro vanligen enkla, sågade, först andra örtbladsparets blad parbla- 

 digt delade, med uddblad och ett småbladspar. Stundom äro dock redan första 

 parets blad m. 1. m. delade, vanligen då ofullständigt och ensidigt parbladsdelade. 

 Den starkt förlängda hypokotylen blir stamlik och kommer att ingå i stamsystemet; 

 nedtill öfvergår den utan tydlig gräns i den kraftigt grenade, tidigt lignifierade huf- 

 vudroten. 



Öfvervintringen sker på slutet knoppstadium, förmedelst slutna spets- och 

 axillärknoppar. Två epikotyla internodier komma vanligen till utbildning under första 

 vegetationsperioden. 



En trikotyl planta äfvensom några i andra afseenden monströsa ungplantor 

 hafva jämväl insamlats. 



Syringa vulgaris! (Tafl. IX, B.) 





Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: Vg. Hassle prästgård 7 

 (fig. a, b), ,s / 8 1902, U 1903 (fig. c— f), U 1904 (fig. g— k); årsplantor: Sm. Eksjö / 

 1904, T. Lagerberg; i plantskola uppdragna ungplantor: Ög. Åtvidaberg A 1905, 

 C, G. Dahl. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band. 40. N:o 2. 16 



