\22 N: SYIVÉN, OM DB SVENSKA DIKOTYLEDONKRNA. 



Buskartad pollakanth af direkt sträckledad, motsatt bladig typ. Groningen synes 

 i naturen försiggå under sommaren året efter frömognadsåret. 



Hjärtbladen (se fig. a — 3) äro kortskaftade, ovala, c:a 1 + 13x6 mm., å de af 

 Lagerberg insamlade plantorna ända till 4 + 21 X 12 mm. Primordialbladen (se fig. 

 b) äro rundadt ovala, liksom hjärtbladen vanligen undertill vackert röd violetta. Den 

 till en början likaledes rödvioletta, förlängda hypokotylen blir stamlik till rotlik, 

 nedtill utan tydlig gräns öfvergående i den rikgrenade, genomgående, tidigt lignifie- 

 rade hufvudroten. 



Under groningsåret komma i naturen blott några få epikotyla internodier till 

 utveckling. Stundom händer, att förstaårsplantan öfvervintrar grön: plantor med 

 m. 1. m. friska, öf vervintrade hjärt- och örtblad har jag insamlat i slutet af maj månad 

 1903 (se fig. e — f). Senare öfvervintra skotten på slutet knoppstadium, förmedels! 

 slutna spets- och axillärknoppar (jmf. fig. g — j); enstaka blad äro dock stundom fort- 

 farande m. 1. m. vintergröna. Förr eller senare inträder oregelbundenheter med af- 

 seende på spetsknoppens eller spetsknopparnas utveckling; skottspetsarna afdö förr 

 eller senare och skotten gaffelgrenas; buskform uppnås härvid förr eller senare (jmf. 

 fig. k). Vid buskformens uppnående bidraga äfven de senare i förhållande till hufvud- 

 skottet relativt starkt utväxande sidoskotten (se fig. h, i). Vanligen inträder äfven 

 under växtens senare ungplantsstadium rotskottalstring (se fig. j, k), Rotskott ut- 

 vecklas ofta från horizontellt utgående, vanclringsrotliknande rotgrenar. Å äldre ung- 

 plantor synas birötter utbildade från skottbaserna (se fig. k). 



Trientalis europsea! 



Undersökningsmaterial: årsplanta: Vg. Hassle, Ängarna/.-, 1903. 

 Litteratur: Warming 777, p. 69, Fig. 2 (p. 66). 



Lysimachia vulgaris. 



Undersökningsmaterial: i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. 2 Vs 

 1902, F. R. Kjellman. 



Litteratur; Cleve II, pp. 20—3, fig. 4 — 5. — Irmisch XXI, p. 113, Taf. 

 IV, Fig. 10—15. — Warming III, pp. 70—1. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Af Cleves groningsförsök, 1. 

 c. p. 21, »framgår, att fröet"efter den morfologiska mognaden behöfver flere måna- 

 ders liggtid för att blifva grobart». Växtens utveckling är ingående studerad af Ir- 

 misch, 1. c. Vid första vegetationsperiodens slut bortdör det ortotropa, internodie- 

 förlängda, rent vegetativa hufvudskottet tillika med den svaga hulVudroten, och blott 

 de (eller den) ur hjärtbladsaxillerna (ena hjärtbladsaxillen) utvecklade, vanligen under- 

 jordiska, lågbladiga, mot spetsen uppböjda och något förtjockade utlöparne öfver- 

 vintra. Utlöparne äro i närheten af de uppböjda spetsarna starkt birotdrifvande. — 

 Enligt Cleves odlingsförsök. 1. c. p. 22, kräfver utvecklingen från frö till frö »i nor- 



