KUNGL SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR, BAND 40. N:o 2. 123 



mala fall tre vegetationsperioder, men kan under särdeles gynnsamma förhållanden 

 medhinnas på tvenne. » 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 3 + 5x2 — 3 mm. Primordialbladen äro 

 rundadt ovala, relativt långskaftade. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med 

 den svagt grenade hufvudroten. Tidigt utgår en eller annan kraftig birot från hypo- 

 kotylen; de egentliga birötterna uppträda dock på ntlöparne, i närheten af de upp- 

 böjda spetsarna. 



Naumburgia thy rsif lora ! 



Undersökningsmaterial: i kultur i blomkruka uppdragna årsplantor: s. 

 A. 1903, gr. A, sk. 13 Ao 1904. 



Litteratur: Cleve II, pp. 23 — 4, fig. 6. — Irmisch XXI, p. 113. 



Örtartad pollakanth af direkt sträckledad typ. Fröna äro ej grobara ännu 

 under frömognadsåret; 1 groning inträder först nästföljande vår. 



De af mig i kultur i blomkruka uppdragna plantorna utvecklade under gro- 

 ningsåret ett vanligen blott några få cm. högt, rent vegetativt epikotylskott. Huf- 

 vudroten var svag, tidigt förträngd af de från epikotylbasen kraftigt utvecklade bi- 

 rötterna. Från ena hjärtbladsaxillen utbildades å hvarje planta en kraftig, upplags- 

 förtjockad, lågbladig, vid nodi birotdrif vande underjordsutlöpare. Under vintern 

 bortdog moderväxten fullständigt; blott utlöparskottet öf vervintrade. Den svaga 

 utvecklingen under groningsåret synes tyda på ett skäligen långvarigt första förstärk- 

 ningsstadium. 



An agallis arvensis ! 



Undersökningsmaterial: ungplantor — blommande individ: Öl. Resmo, 

 vårsådd åker 23 A 1904; Öl. Pvesmo aifvar "A, 29 A 1905; herbarieexemplar (H. U). 



Litteratur: Areschoug IV, p. 127. — Ascherson I, p. 550. — Irmisch 

 XVI, p. 469. — Johansson III, p. 57. — Lubbock I, 2, p. 187. — Warming III, 

 pp. 56, 73. — IV, p. 12. — Wydler II, pp. 336—7. 



Sommarannuell (enligt Areschoug, 1. c, och Ascherson, 1. c, sommar- och 

 vinter ännu el 1) hapaxanth af direkt sträckledad typ. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala — lancettlika, c:a 2,5 + 4 x 2,5 mm.; de kvarsitta 

 ofta friska ännu vid blomningen. 2 Örtbladen visa ingen utpräglad heterofylli. Den 

 förlängda hypokotylen sammanflyter med den rikgrenade hufvudroten. Å kraftigare 

 plantor inträder tidigt sidoskottalstring; de starkaste sidoskotten utgå från hjärtblads- 

 axillerna. 3 Hypokotyla adventivskott anmärkas af Wydler, 1. c; dylika torde dock 

 oftare saknas än förefinnas (Irmisch, 1. c). Blott å särskildt kraftiga plantor har 



1 Jmf. Cleve, I. c. p. 23. 



2 Jmf. Johansson. 1. c. 



3 Jmf. Warming IV, 1. c. 



