142 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Selinum carvifolia! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantserie: Öl. Borgby 2 V« 1905; i kul- 

 tur uppdragna årsplantor: H. B. U. 2 V 8 1902, F. R. Kjellman. 



S. carvifolia tillhör äfven den af Cicuta virosa m. fl. representerade Umbellifer- 

 typen. Hjärtbladen mäta c:a 7 + 9x2 mm. Primordialbladen äro 3-delade, af van- 

 ligen enkelt 3-flikade delblad. Den förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 grenade, genomgående hufvudroten till ett m. 1. m. starkt förtjockadt, pålliknande 

 upplagsorgan. 



Af de i naturen insamlade flerårsplantorna att döma synes öfvervintringen ske 

 på m. 1. m., sannolikt dock skäligen svagt vintergrönt stadium. Det första förstärk- 

 ningsstadiet synes i naturen vara af flere (mer än 2) års längd. 



Angelica silvestris ! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantserie : Sk., stranden af Råbelöfssjön 

 17 A 1904; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U. / 10 1903. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 157. — Ascherson I, p. 25. - Hartman I, 

 p. 145. — Irmisch IV, p. 381. — Moe I, p. 39. — Nextman I, p. 237. — Warming 

 IV S p. 102. — Wittrock II, p. 443. 



A. silvestris angifves af Areschoug, 1. c, och Ascherson, 1. c, såsom bienn, 

 af Moe, 1. c., såsom pleiocyklisk, så äfven enligt Warming, 1. c, af Royer; af 

 Neuman, l. c., angifves växten såsom 2-årig och perenn, af Hartman, 1. c, endast 

 såsom perenn. I Västergötland, Hassle, uppträder växten såsom typiskt perenn. 



A. silvestris tillhör samma ungplantstyp som Cicuta m. fl. Umbelliferer (jmf. 

 Kjellman II, p. 257). På i H. B. U. sommaren 1903 å trädgårdsland uppdragna 

 årsplantor mätte rothalsen på hösten ända till öfver 2 cm. i diameter. De inre 

 rosettbladen voro m. 1. m. vintergröna. 



Hjärtbladen äro af vanlig Umbellifer-ty-p ; å de i Skåne insamlade årsplantorna 

 mätte de c:a 12 + 10 X 2 mm. Primordialbladen äro 3-delade, delbladen vanligen 

 m. 1. m. rundade, glest och enkelt sågtandade. 



Af de i Skåne insamlade ungplantorna att döma synes i naturen växtens för- 

 sta förstärkningsstadium vara af flere (mer än 2) års längd. 



Angelica officinalis! 



Undersökningsmaterial: /. norvegica: grodd — ungplantor: T. Lpm. Vadde- 

 tjåkko 2 % 1903; /. litoralis: ungplantserie: Gtl. Lummelundsbruk 7? 1904; i kultur 

 uppdragna årsplantor: H. B. U. s. 2 %, sk. 11_1 %o 1900, F. R. Kjellman. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 157. — Ascherson I, p. 251. — Hartman I, 

 pp. 145—6. — Kjellman II, p. 257. — Moe I, p. 39. — Neuman I, p. 238. 



A. officinalis angifves vanligen i flororna såsom perenn, dock af Areschoug, 

 1. c, och Ascherson, 1. c, såsom bienn, af Moe, 1. c, såsom pleiocyklisk. A. offi- 



