ktjngl. sv. vet. akademiens handlingar, kand 40. n:o 2. i49 



lwpokotylen är of van marken gredelinaktigt färgad och vanligen vinkelböjd, så att 

 epikotylen vid utväxten kommer att inriktas plagiotropt; från den svaga, och föga 

 grenade hufvudroten af gränsas hypokotylen genom ansenligare tjocklek. Från hypoko- 

 tjd basen och snart äfven från epikotyla regionerna börja tidigt långa, vanligen ogre- 

 nade birötter utbildas (se fig. 2 b, d, e). ■ Från ena hjärtbladsaxillen har redan 

 första årets höst på kraftigare plantor sidoskottalstring inträdt (se fig. 2 e). Sido- 

 skottet är liksom hufvudskottet från början plagiotropt. 



Första öfvervintringen torde ske på vintergrönt stadium. Huru växten för- 

 håller sig under senare öfvervintringarna, har jag ej kunnat direkt följa, men af på 

 hösten insamlade äldre stadier att döma, synes skotten upptill bortdö, och de senare 

 utvecklade sidoskotten öfvervintra på m. 1. m. knopplikt stadium. 



Hippuris vulgaris. 



Litteratur: Goebel I, 2, p. 355. — Irmisch XVIII, p. 353, anm. 2. 

 Wabming IV, pp. 68 — 70, 72, Fig. 15. 



Oenot liera bieimis! 



Undersökningsmaterial: grodd— ungplantor : Vg. Hassle prästg. %, ,8 A 

 1902, 12 /, 1903; i kultur uppdragna årsplantor: H. B. U, s. *%, sk. •/., 1,-, 7i. 

 1900, F. R, Kjellman. 



Litteratur: Areschoug IV, p. 285. — Ascherson I, p. 212. - - Johansson 

 III, p. 87. — Lubbock I, 1, pp. 567 — 9. — Warming IV, p. 14. — Winkler I, 

 pp. 12, 16. — X, p. 321. - de Vries II, pp. 328—9, Fig. 102 A. 



Bienn hapaxanth af rosettskottyp. Groningen försiggår i naturen om våren 

 eller försommaren. Johansson, 1. c, har dock »i en sandig potatisåker sett talrika 

 helt små groddplantor i början af oktober. Huru dessa vidare utvecklats är obekant.» 



Hjärtbladen äro skattade, rombiskt ovala; under epikotyl utvecklingen utväxa 

 ofta hjärtbladsskaften betydligt; såsom fullt utväxta mäta hjärtbladen c:a 7 + 5—6 

 X 3 — 4 mm., å i kultur sommaren 1900 uppdragna årsplantor ända till 13 + 12 x 9 

 mm. Primordialbladen äro små och kortskaftade, för öfrigt af den för växten typiska 

 örtbladsformen. Af hypokotyl och hufvudrot bildas ett kraftigt upplagsorgan; huf- 

 vudroten är ofta nedtill upplöst i ett flertal grofva grenar. 



Under groningsåret utvecklas ett m. 1. m. rikbladigt rosettskott. Öfvervintringen 

 sker på öppet rosettstadium. På våren äro vanligen de yttre bladen vackert röd- 

 violetta. — Om rosettplantans neddragning i jorden på hösten nämner Winkler I, 

 p. 16. 



