152 N. SYLVÉN, OM DE SVENSKA DIKOTYLEDONERNA. 



Epilobiuin collimun! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Vg. Hassle, Ängarna / B 1902. 

 Litteratur: Haussknecht I, p. 86. 



E. collinum synes af de funna årsplantorna att döma till sin utveckling nära 

 öf verensstämma med föregående art. 



Epilobiuin roseuni ! 



Undersökningsmaterial: årsplantor: Sk. Degeberga, Forsakar 25 /« 1904. 

 Litteratur: Haussknecht I, pp. 126 — 7. 



Epilobiuin adnatuin. 



Litteratur: Haussknecht 1, pp. 99 — 100. 



Epilobiuin Lamyi. 



Litteratur: Haussknecht I, p. 109. 



Epilobiuin obscurum. 



Litteratur: Haussknecht I, p. 118. 



Epilobiuin palustre! 



Undersökningsmaterial: groddplantor: Uppl. Uppsala, Lassby A 1903; 

 årsplantor: Vg. Hassle, Nordängen, sandstrand, 15 / 7 1902; Nb. Brännberg V 9 1903. 



Litteratur: Cleve II, pp. 14—15. Haussknecht I, p. 135. 



Pollakanthisk ' ört af direkt sträckledad typ. Groningen försiggår om våren." 

 1 vatten gro stundom fröna, innan de ännu på våren afgifvits ur de på de afdöda 

 stjälkarna ännu kvarsittande, ofullständigt öppnade kapslarna. 



Hjärtbladen äro skaffade, ovala, c:a 1,5 + 3,5 x 2,5 mm. Primordialbladen äro 

 ovala. Den vanligen blott obetj^dligt förlängda hypokotylen sammanflyter med den 

 rikt grenade hufvudroten. 



Epilobium palustre går vanligen äfven i naturen redan första året i blomning och 

 fruktmognad åtminstone å huf vudskottet ; af Cleve (1. c.) i kultur å trädgårdsland upp- 

 dragna årsplantor blommade äfven å ett flertal sidoskott. Å mindre lämplig mark för- 

 blir dock årsplantan i naturen under groningsåret rent vegetativ. Sålunda hade af mig 



1 Enligt Haussknecht, 1. c, under ogynnsamma förhållanden stundom hapaxanthisk, ettårig. 

 - Jmf. Cleve, 1. o, p. 15, 



