KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. HAND 40. N:0 2. 161 



Liksom de båda närmast föregående arterna torde stundom äfven V. pumila 

 i naturen under groningsåret ej nå of van m. 1. m. rosettskottartadt stadium. Oftast 

 synes dock epikot viskottet redan första. året blif va tydligt internodieförlängdt. Å 

 dylika sträckledade plantor bortdör hufvudskottet under vintern, och blott de från 

 nedre bladvecken utbildade, synbarligen m. 1. m. slutna vinterskotten öfvervintra 

 (jmf. fig. 3). Å äldre plantor synas äfven adventiva vinterknoppar utbildas från 

 hypokotylen eller öfre delen af hufvudroten (se fig. 3). Blomning synes i naturen 

 (Ölands alfvar) inträda först efter flere års förstärkningsstadium. 



Hjärtbladen äro skaffade, ovala, c:a 1,5 +4x2 mm. 



Violii elatior! 



Undersökningsmaterial: ungplantserie : H. B. U. V. ek^or-parcellen å 

 organograf. afdeln. 3 % 1904. 



Af insamlade, öf ver vintrade 1 -årsplantor att döma, utvecklar växten under 

 kultur ett redan under groningsåret sträckledadt epikotylskott, som bortdör under 

 vintern. Öfvervintringen sker förmedelst m. 1. m slutna, från de nedre bladvecken 

 utbildade vinterknoppar. 



Hjärtbladen äro skaftade, ovala, c:a 3+5x3 mm. Hypokotyl och hufvudrot 

 såsom hos V. canina. 



Viola biflora! 



Undersökningsmaterial: grodd — ungplantor: T. Lpm. Vassitjåkko 17 / 7 1903; 

 T. Lpm. Björkliden 12 / s 1903; i kultur i blomkruka uppdragna årsplantor: H. B. U. 

 s. 2 %o 1903, gr. /.„ sk, "A o 1904. 



Litteratur: Winkler X, p. 321. — Wydler V, p. 311. 



Ortartad pollakanth af rosettskottyp. Groningen försiggår i naturen om »våren» 

 (sommaren). 



Hjärtbladen äro långt, 1 stundom ända till nära 40 mm. långt skaftade, run- 

 dadt ovala; skifvorna mäta c:a 5 — 6x4 — 5 mm. Den förlängda hypokotylen sam- 

 manflyter med den fint grenade, genomgående hufvudroten. Tidigt börja birötter ut- 

 bildas från hypokotylen och epikotylbasen. 



Under groningsåret utvecklas i naturen blott ett fåtal örtblad; internodierna 

 äro rosettlikt förkortade; redan första året synes dock rotstockbildningen påbörjad. 

 Undern Aintern vissna bladen, och stamspetsen öfvervintrar, skyddad af förutom de 

 afdöda bladens fotdelar äfven verkliga, knopplikt hopslutande lågblad. Det första 

 förstärkningsstadiet synes i naturen vara af minst två års längd. 



1 Jmf. WlXKLEE, 1. c. 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 40. N:o 2. 21 



